Номер провадження: 33/813/2658/24
Номер справи місцевого суду: 523/14949/24 
Головуючий у першій інстанції Шурупов В.В. 
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2024 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря Малюти Ю.С., 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду міста Одеси від 09 жовтня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
встановив:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії EПР № 120440, 31.08.2024 о 06 год 15 хв. в м. Одеса по вул. Лиманна, 9 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «БАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, що зафіксовано на газоаналізатор «Драгер» ARLM-0426, результат позитивний 0,84 проміле, чим порушив п. 2.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Суворовського районного суду міста Одеси від 09 жовтня 2024 року,  ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 гривень 60 копійок.
Не погодившись з наведеною постановою суду, 23.10.2024 ОСОБА_1 , звернувся з апеляційною скаргою, у якій посилаючись на її незаконність, просить суд скасувати вказану постанову. Також в апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, суд першої інстанції, грубо порушуючи норми процесуального права, належним чином не повідомив ОСОБА_1 та його захисника про дату, час та місце судового розгляду, а також розглянув справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, чим фактично позбавив його прав, передбачених ст. 268 КУпАП.
Звертає увагу, що судом першої інстанції були також порушенні вимоги ст. 33 КУпАП, оскільки з оскаржуваної постанови не вбачається дослідження цих аспектів, при цьому до матеріалів справи не надходили документи, які б підтверджували місце роботи, професію, характеристику особи, сімейний стан порушника.
В судове засідання до апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник Маракушев І.О. не з`явилися, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.
Згідно ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Статтею 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Пропущений особою строк на апеляційне оскарження поновляється судом лише за наявності належним чином мотивованого клопотання, у якому повинні бути викладені обставини, що слугували поважними причинами пропуску такого строку, а також обґрунтування того, в чому саме полягає поважність причин пропуску цього строку та яким саме чином такі обставини могли завадити особі оскаржити постанову суду в передбачений законом строк.
З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що постанову суду від 09.10.2024 надіслано для оприлюднення: 11.10.2024, оприлюднено: 14.10.2024.
Копію оскаржуваної постанови захисник ОСОБА_1 - адвокат Маракушев І.О. отримав 21.10.2024, що підтверджується розпискою.
З апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернувся 23.10.2024, що підтверджується штампом канцелярії суду.
За таких обставин, строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, а тому клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.
Щодо розгляду апеляційної скарги по суті.
Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.
Частиною 7 ст. 294 КУпАП, передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно з ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Відповідно до п.п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 додержався вимог статей 245 та 252 КУпАП та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов до обґрунтованих висновків про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, застосувавши до нього адміністративне стягнення, у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 120440 від 31.08.2024 (а.с. 1);
-роздрукованим чеком «Alcotest Drager», відповідно до якого результат тестування на алкоголь ОСОБА_1 склав 0,84 % (а.с. 4);
-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 5);
-відеозаписом (а.с. 6).
Аналіз досліджених під час судового розгляду судом першої інстанції та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дає підстави зробити висновок про доведеність вини  ОСОБА_1 встановленою постановою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 09 жовтня 2024 року та порушенні ним вимог п. 2.9а ПДР України, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У доводах апеляційної скарги, ОСОБА_1 посилається на те, що суд першої інстанції, грубо порушуючи норми процесуального права, належним чином не повідомив ОСОБА_1 та його захисника про дату, час та місце судового розгляду, а також розглянув справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності прав, чим фактично позбавив його прав, передбачених ст. 268 КУпАП.
Проте зазначені доводи є безпідставними, зважаючи на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Частиною 2 статті 268 КУпАП визначено, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.
Отже, у разі належного повідомлення про дату, час та місце слухання справи, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не є обов`язковою.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та його захисник Маракушев І.О. були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, яке було призначене на 09.10.2024 о 12:30 год., шляхом направлення ОСОБА_1 судової повістки про виклик SMS-повідомленням на його номер телефону (а.с 21), захисник Маракушев І.О. був повідомлений особисто в Суворовському районному суді під розписку (а.с.22).
В судовому засіданні, призначеному на 09.10.2024 о 12:30 год., приймав участь захисник ОСОБА_1 – Маракушев І.О., який не заперечував проти розгляду справи за відсутності його підзахисного та зазначив, що спільну думку він висловив у запереченнях. Протоколом судового засідання також підтверджується, що протягом судового засідання захисник Маракушев І.О. брав участь під час дослідження судом матеріалів справи, висловлював свою позицію стосовно обставин справи, надавав пояснення. 
Таким чином, розгляд справи в суді першої інстанції був здійснений з дотриманням норм процесуального права, порушень прав ОСОБА_1 , передбачених ч. 1 ст. 268 КУпАП апеляційний суд не вбачає.
Доводи апеляційної скарги стосовно порушень судом першої інстанції вимог ст. 33 КУпАП є також необґрунтованими, оскільки при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, суд першої інстанції правильно врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
При цьому, слід зазначити, що загальні засади призначення адміністративного стягнення, визначені ч. 1 ст. 33 КУпАП, не наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, оскільки передбачено накладення стягнення у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
Відсутність відомостей про місце роботи, професію, характеристику особи, сімейний стан особи не свідчить про невідповідність постанови вимогам закону з огляду на встановлені обставини а відповідні їм правовідносини. 
Враховуючи викладене, судом першої інстанції прийнято законне рішення, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.
Відповідно п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Керуючись ст.ст. 7, 294 КУпАП, апеляційний суд
постановив:
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 09.10.2024.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 09.10.2024 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя 
Одеського апеляційного суду                                         Є.С. Сєвєрова