ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/407/25 Справа № 201/4742/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Батманова В. В. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,
суддів: Петешенкової М.Ю., Гапонова А.В.,
за участю секретаря судового засідання — Драгомерецької А.О..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 03 червня 2024 року за позовом ОСОБА_1  до Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Дніпрофінансгруп”,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 , реєстратора виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход Олени Олександрівни, треті особи — приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Батова Людмила Григорівна, державний нотаріус Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Демуш Євгенія Вячеславівна про визнання правочину недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння, –

ВСТАНОВИЛА:

       У квітні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, пред`явленим до ТОВ “ФК “Дніпрофінансгруп”,  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , реєстратора виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход О.О., визначивши третіми особами приватного нотаріуса ДМНО Батову Л.Г., державного нотаріуса Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Демуш Є.В., та з урахуванням збільшення позовних вимог у липні 2023 року просив:
       - визнати недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки (кадастровий номер 1210100000:03:121:004), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г.;
       - визнати недійсним договір купівлі-продажу домоволодіння, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г.;
       - скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідного запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності 27137487 від 20 липня 2018 року, прийнятого державним нотаріусом Третьої Дніпровської Державної нотаріальної контори Демуш Є.В.;
       - скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідного запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності 27137073 від 20 липня 2018 року, прийнятого державним нотаріусом Третьої Дніпровської Державної нотаріальної контори Демуш Є.В.;
       - витребувати від ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 земельну ділянку, площею 0, 0452 га, кадастровий номер 1210100000:03:121:0004, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; домоволодіння, загальною площею 129, 6 кв. м., житловою 72, 3 кв. м., що складається з: А-1 - житловий будинок, Б - літня кухня, Д - гараж, 3 - сарай, И - сарай, К - сарай, Л - вбиральня, М - навіс, 1-1,6 - огорожі, споруди, замощення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
       - визнати незаконним рішення про реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер 40570609 від 11 квітня 2018 року про державну реєстрацію права власності за ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» на земельну ділянку, площею 0,0452 га, кадастровий номер 1210100000:03:121:0004, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яке прийняте державним реєстратором виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход О.О. у зв`язку з підпунктом 1 пункту 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»;
       - визнати незаконним рішення про реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер 40574395 від 11 квітня 2018 року про реєстрацію права власності за ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» на домоволодіння, загальною площею 129,6 кв.м., ж. 72, 3 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з: А-1 - житловий будинок, Б - літня кухня, Д - гараж, З - сарай, И - сарай, К - сарай, Л - вбиральня, М - навіс, 1-1,6 - огорожі, споруди, змощення, яке прийняте державним реєстратором виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход О.О. у зв`язку з підпунктом 1 пункту 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».
       В обґрунтування позовних вимог, з урахуванням їх збільшення, посилався на те, що йому на підставі договору купівлі-продажу від 29 серпня 2007 року, належало домоволодіння та земельна ділянка розміром 0,0452 га, на якій воно розташоване, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
       Того ж дня між АКБ «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 0280/07/03- 14, згідно з яким Банк надав ОСОБА_1 кредит у сумі 250000,00 доларів США. Кінцевим терміном повернення зазначено дату 28 серпня 2027 року, плата за користування кредитними коштами встановлена в розмірі 12% річних.
       Також, 29 серпня 2007 року між АКБ «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», та ОСОБА_1 укладено Іпотечний договір № 07-638/07, який забезпечує виконання зобов`язань іпотекодавцем перед іпотекодержателем за кредитним договором № 0280/07/03-Л від 29 серпня 2007 року, де предметом іпотеки зазначено домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,0452га, цільове призначення обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 1210100000:03:121:0004 за тією ж адресою.
       Додатковим договором №1 від 20 листопада 2009 року до Кредитного договору № 0280/07/03- N від 29 серпня 2007 року підвищено плату за користування кредитними коштами в розмірі 12,5 % річних починаючи з 20 листопада 2009 року.
       22 серпня 2017 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладені договори про відступлення прав вимоги за вищевказаним кредитним договором та договір про відступлення прав за вищевказаним договором іпотеки, на підставі яких ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» звернулось до державного реєстратора в позасудовому порядку з метою реєстрації права власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .
       Після укладення договору про відступлення прав вимоги, з боку ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було здійснено примусове виселення позивача та членів його сім`ї з домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .
       За наслідком цих дій, проведених ТОВ “ФК “Дніпрофінансгруп”, порушено кримінальну справу та за обвинувальним актом у кримінальному провадженні дії щодо майна ОСОБА_1 з боку як директора ТОВ “ФК “Дніпрофінансгруп”, так і посадових осіб ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», які були спрямовані на незаконне позбавлення позивача та його малолітніх дітей на право проживання в житловому будинку, який на законних підставах належав позивачу, було визнано неправомірними.
       Також у провадженні Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська перебувала цивільна справа №201/628/18 за позовною заявою ОСОБА_4 (дружини позивача) до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про вселення.
       ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» був обізнаний про те, що у будинку по АДРЕСА_1 мешкали позивач та члени його сім`ї, в тому числі двоє малолітніх і одна неповнолітня дитина. Враховуючи вищевикладене, ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» звернувся до державного реєстратора з метою незаконної реєстрації права власності на будинок за ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». Зазначені дії, на думку позивача, є порушенням норм законодавства про мораторій на звернення стягнення на майно боржників за кредитами виданими в іноземній валюті, якщо майно є єдиним житлом позичальника. Житловий будинок позивача разом з земельною ділянкою відповідав нормам законодавства про мораторій, про що зазначено у підпункту 1 пункту 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (в редакції чинній на дату реєстрації права власності на майно за іпотекодержателем).
       Також позивач зазначає, що домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 було єдиним житлом позивача та його малолітніх (неповнолітніх) дітей, а отже відповідно до діючого на той час законодавства не підлягало відчуженню, в тому числі у спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки.
       Разом з цим, 02 лютого 2018 року дружина позивача ОСОБА_4 звернулась до Міністерства юстиції України зі скаргою на дії державного реєстратора Замфіра О.М., в якій просила скасувати прийняті рішення державним реєстратором про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20 жовтня 2017 року № 37678313, від 19 жовтня 2017 року № 37656695.
       12 березня 2018 року Наказом Міністерства юстиції України за № 676/5, скарга ОСОБА_4 була частково задоволена. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20 жовтня 2017 року № 37678313, від 19 жовтня 2017 року № 37656695, прийняті державним реєстратором Замфіром О.М. - скасовані та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про скасування записів, внесених на підставі цих рішень.
       ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було оскаржено до Дніпропетровського окружного адміністративного суду наказ Міністерства юстиції України за № 676/5. 
       Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 червня 2020 року у справі № 804/2808/18 позовні вимоги ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» задоволені частково та визнано протиправним і скасовано рішення Міністерства юстиції України про часткове задоволення скарги ОСОБА_4 , зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07 лютого 2018 року за №Д-2636, та доповнень до неї, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 02 березня 2018 року за №6782-33-18, оформлене наказом Міністерства юстиції України від 12 березня 2018 року № 676/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень».
       Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року у справі № 804/2808/18, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 червня 2020 року в адміністративній справі №804/2808/18 в частині визнання протиправним та скасування рішення Міністерства юстиції України про часткове задоволення скарги ОСОБА_4 , зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07 лютого 2018 року за №Д-2636, та доповнень до неї, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 02 березня 2018 року за №6782-33-18, оформлене наказом Міністерства юстиції України від 12 березня 2018 року № 676/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» скасовано та закрито провадження в цій частині.
       Постановою Верховного Суду від 31 січня 2023 року у справі №804/2808/18, касаційну скаргу ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» залишено без задоволення. Постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року залишено без змін. Тобто, на думку позивача, рішення Міністерства юстиції України про часткове задоволення скарги ОСОБА_4 , зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07 лютого 2018 року за №Д-2636, та доповнень до неї, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 02 березня 2018 року за №6782-33-18, оформлене наказом Міністерства юстиції України від 12 березня 2018 року № 676/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» є чинним, а тому позивач є власником спірного нерухомого майна.
       У квітні 2021 року позивач дізнався, що ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» звернувся до державного реєстратора виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельникіського району Дніпропетровської області Скороход О.О. для реєстрації права власності на спірне домоволодіння та земельну ділянку. Зазначеним реєстратором було прийнято рішення про реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер 40574395 від 11 квітня 2018 року про державну реєстрацію права власності за ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» на земельну ділянку, площею 0,0452 га, кадастровий номер 1210100000:03:121:0004 та державну реєстрацію індексний номер 40574395 від 11 квітня 2018 року, домоволодіння загальною площею 129,6 кв.м., житловою площею 72,3 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
       Позивач вважає, що станом на дату прийняття рішення про державну реєстрацію права власності за іпотекодавцем на спірний житловий будинок у позивача не було у власності іншого нерухомого майна, діяли норми про мораторій та відбулось незаконне виселення позивача з робиною, як це встановлено у кримінальному провадженні, а отже, у ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» були відсутні правові підстави для визнання за собою права власності на майно та подальшого відчуження майна за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.2-7 Том І, а.с. 13-20 Том ІІ).        
       Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 03 червня 2024 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ “ФК “Дніпрофінансгруп”,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 , реєстратора виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход О.О., треті особи - приватний нотаріус ДМНО Батова Л.Г., державний нотаріус Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Демуш Є.В. про визнання правочину недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння - відмовлено (а.с.4-12 Том ІV).
       Не погодившись з рішення суду першої інстанції, у липні 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яку уточнив та в якій, посилаючись на невірне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с. 40-46,59-62 Том ІV).
       Апеляційна скарга мотивована тим, що на час звернення позивача до суду з цим позовом є чинним рішення Міністерства юстиції України про часткове задоволення скарги ОСОБА_4 , зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 березня 2018 року за №6782-33-18, оформлене наказом Міністерства юстиції України від 12 березня 2018 року за №676/5 “Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень”, що підтверджує право власності позивача на спірне майно. Також під час відчуження спірного майна діли норми ЗУ “Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті” з чітко визначеними параметрами такого майна, що, на думку скаржника, підлягає застосуванню і до майна, яке йому належить та безпідставно було відчужено відповідачем ТОВ “ФК “Дніпрофінансгруп” третім особам. 
       Разом з цим зазначає, що у відповідності відомостей з Державного реєстру речових прав йому належали два об`єкта нерухомості: за адресою АДРЕСА_1 та житловий будинок по АДРЕСА_2 . Скаржник зазначає, що останній зазначений будинок не є придатним для житла родини, а тому, житло за спірною адресою було його єдиним житлом, що також унеможливлює відчуження на користь третіх осіб та проведення державної реєстрації прав власності за іншими особами.
       Враховуючи всі зазначені обставини, у відповідача ТОВ “ФК “Дніпрофінансгруп” не виникло право власності на спірне майно та були відсутні підстави для відчуження цього майна у позасудовий спосіб та вчинення державної реєстрації прав власності, чого суд першої інстанції не врахував. Також безпідставно не застосував положення ст. 387,388 ЦК України щодо витребування спірного майна з володіння відповідачів.
       У жовтні 2024 року ТОВ “ФК “Дніпрофінансгруп”, скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, подало відзив на апеляційну скаргу (а.с.100-106 Том ІV), в якому зазначило, що наказ Міністерства юстиції України від 12 березня 2018 року за №676/5 вичерпав свою дію 13 березня 2018 року у зв`язку з його повним виконанням 13 березня 2018 року Департаментом державної реєстрації Міністерства юстиції України шляхом скасування права власності ТОВ “ФК “Дніпрофінансгруп” на це майно, а тому не вважається чинним. Разом з цим такий наказ не може бути підтвердженням права власності ОСОБА_1 на спірне нерухоме майно, оскільки такий документ не може породжувати таке майнове право. Крім того, ані позивач, ані його дружина рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на спірне майно 11 квітня 2018 року за ТОВ “ФК “Дніпрофінансгруп” до Міністерства юстиції України не оскаржували, а тому такі рішення є чинними, а, відтак, і право власності відповідача на спірне майно є правомірним з подальшою його державною реєстрацією.
       Щодо тверджень про наявні положення ЗУ “Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті” не підлягали застосуванню до правовідносин, оскільки на час проведення державної реєстрації права власності на спірне майно за ТОВ “ФК “Дніпрофінансгруп”, 11 квітня 2018 року, у домоволодінні не було зареєстровано жодних осіб, у тому числі позивача з його родиною. Також фактично вони не проживали за спірною адресою.
       Посилання позивача на наявність спору про вселення є безпідставним, адже, рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2018 року у справі №201/16164/17 позов ОСОБА_1 про вселення залишений без задоволення, а зустрічний позов ТОВ “ФК “Дніпрофінансгруп” про усунення перешкод у користуванні власністю, визнання особи такою, що втратила право користування домоволодіння — задоволено. Цим рішенням встановлено, що станом на 23 жовтня 2017 року ОСОБА_1 та члени його родини зняті з реєстрації у відповідності до вимог чинного законодавства. 
       Крім того, рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2020 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 жовтня 2020 року у справі №201/17777/17, встановлено наявність у ОСОБА_1 іншого нерухомого майна, а тому посилання на норми ЗУ“Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті” є безпідставними. Зазначені судові рішення є преюдиційними обставинами у даній справі, в силу ч.4,5 ст. 82 ЦПК України.
       Крім цього, ТОВ “ФК “Дніпрофінансгруп” наголошує, що, з метою встановлення істини у твердженнях позивача щодо непридатності житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , зроблено адвокатський запит на предмет можливості користування зазначеним домоволодіння. Листом Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 29 березня 2024 року повідомлено, що власник об`єкта нерухомості може підтвердити непридатність для поживання на підставі рішення органу місцевого самоврядування про використання непридатного для проживання жилого будинку в інших цілях або про знесення цього будинку. Проте, жодного рішення органу місцевого самоврядування на використання непридатного для проживання жилого будинку в інших цілях або про знесення цього будинку позивачем так і не надано.
       ТОВ “ФК “Дніпрофінансгруп” звертає увагу на те, що позивач був попереджений і обізнаний про намір звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок задоволення вимог ТОВ “ФК “Дніпрофінансгруп”, про що двічі надавав свою добровільну згоду на реалізацію нерухомості, викладену у відповідних заявах, які містяться в матеріалах справи, що спростовує твердження позивача про відсутність його волі на таку реалізацію права Товариства.
       За таких обставин ТОВ “ФК “Дніпрофінансгруп” здійснило реалізацію іпотечного майна у повному дотриманні встановленої чинним законодавством процедури, а відповідач ОСОБА_3 є добросовісним набувачем нерухомого майна у законний спосіб, що виключає можливість витребування від нього на користь позивача спірного майна.
       Інші сторони у справі своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористались та відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не подавали, але, в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
       Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
       Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
       Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.
       Судом першої інстанції встановлено, що 29 серпня 2007 року між АКБ «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 0280/07/03- 14, згідно з яким Банк надав ОСОБА_1 кредит у сумі 250000,00 доларів США. З кінцевим терміном повернення по 28 серпня 2027 року, плата за користування кредитними коштами встановлена в розмірі 12% річних.
       Також, 29 серпня 2007 року між АКБ «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», та ОСОБА_1 було укладено Іпотечний договір № 07-638/07, який забезпечує виконання зобов`язань, іпотекодавцем перед іпотекодержателем за кредитним договором № 0280/07/03-Л від 29 серпня 2007 року.
       Предметом іпотеки було нерухоме майно, а саме: домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Іпотека також поширювалась на земельну ділянку, на якій розташований предмет іпотеки - земельна ділянка площею 0,0452 га, цільове призначення обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 1210100000:03:121:0004.
       Додатковим договором №1 від 20 листопада 2009 року до Кредитного договору № 0280/07/03- N від 29 серпня 2007 року, підвищено плату за користування кредитними коштами в розмірі 12,5 % річних починаючи з 20 листопада 2009 року.
       22 серпня 2017 року між ПАТ «БАНК ФОРУМ» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладено Договір №658-Ф про відступлення прав вимоги за кредитним договором №0280/07/03-N, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ «БАНК ФОРУМ», а також акт прийому-передачі права вимоги згідно договору №658-Ф про відступлення прав вимоги від 22 серпня 2017 року. Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» набуло прав нового кредитора відносно боржника, яким є ОСОБА_1 .. Розмір заборгованості ОСОБА_1 , як боржника перед ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», як новим кредитором, складав 273 663, 50 доларів США.
       Того ж дня між ПАТ «БАНК ФОРУМ» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладено Договір про відступлення прав за договором іпотеки № 07-638/07 посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вербою В.М. 29 серпня 2007 року та зареєстрованого в реєстрі за номером 3513. У зв`язку з відступленням ПАТ «БАНК ФОРУМ» на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» прав вимоги за кредитним та іпотечними договорами, останнє направило на адресу ОСОБА_1 відповідні вимоги/іпотечні повідомлення про дострокове погашення заборгованості.
       20 жовтня 2017 року за ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» зареєстровано право власності на домоволодіння, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 . Номер запису про право власності 22907556. Підстава внесення запису: рішення індексний №37656695 від 19 жовтня 2017 року.
       Також 20 жовтня 2017 року за ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер 1210100000:03:121:004, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Номер запису про право власності 22928049. Підстава внесення запису: рішення індексний №37678313 від 20 жовтня 2017 року.
       12 березня 2018 року згідно наказу Міністерства юстиції України від № 676/5, винесеного за наслідком розгляду скарги дружини позивача, вирішено скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20 жовтня 2017 року №37678313, від 19 жовтня 2017 року №37656695, прийняті державним реєстратором Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Замфіром О.М., та внести зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про скасування записів, внесених на підставі цих рішень.
       13 березня 2018 року Департаментом державної реєстрації Міністерства юстиції України скасовано право власності Товариства на земельну ділянку та домоволодіння. Індексний номер рішення: 40093805.
       05 квітня 2018 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» звернулось з пакетом документів до державного реєстратора виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Скороход О.О. з питанням щодо державної реєстрації права власності на спірне нерухоме майно.
       11 квітня 2018 року державним реєстратором виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Скороход О.О. прийнято рішення про державну реєстрацію права власності Товариства на земельну ділянку. Номер запису про право власності 25665503. Номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 40570609.
       Так само, державним реєстратором виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Скороход О.О. 11 квітня 2018 року прийнято рішення про державну реєстрацію права власності Товариства на домоволодіння. Номер запису про право власності 25668265. Номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 40574395.
       Судом першої інстанції також встановлено, що не заперечується сторонами, що рішення державного реєстратора виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Скороход О.О. від 11 квітня 2018 року про державну реєстрацію права власності Товариства на земельну ділянку та домоволодіння, не скасовані у судовому порядку, а також щодо цих рішень не подавалось жодних скарг з боку позивача та його дружини до Міністерства юстиції і відповідно не виносилось наказів Міністерством юстиції України щодо скасування рішень державного реєстратора про реєстрацію права власності за Товариством.
       Суд першої інстанції дійшов висновку, що жодних дій щодо погашення кредитної заборгованості ОСОБА_1 не здійснив, з чим погоджується і колегія суддів. 
       Крім того, згідно до п.п. 5.3. п. 5 Іпотечного договору №07-638/07, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вербою В.М. 29 серпня 2007 року та зареєстрованого в реєстрі за номером 3513, підписаного особисто ОСОБА_1 , сторони дійшли згоди, що у разі порушення умов Основного зобов`язання та/або умов цього Договору Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення.
       Відповідно до п.п. 5.2. п. 5 Іпотечного договору №07-638/07 від 29.08.2007, у разі порушення Іпотекодавцем обов`язків, встановлених цим Договором, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового погашення заборгованості за Основним зобов`язанням, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Внаслідок не виконання ОСОБА_1 вимоги Товариства про погашення боргу протягом тридцяти днів з часу її отримання (тобто з 16 вересня 2017 року), ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» набуває прав на для звернення до державного реєстратора з питанням щодо здійснення державної реєстрації права власності на земельну ділянку та домоволодіння.
       Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» 05 квітня 2018 року з дотримання вимог чинного на той час законодавства звернулось до державного реєстратора з питанням щодо проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку та домоволодіння, враховуючи відсутність погашення позивачем заборгованості за кредитними зобов`язаннями та умов договору іпотеки шляхом звернення стягнення на нерухоме іпотечне майно на задоволення своїх вимог за кредитним договором, укладений з позивачем.
       Відповідно до частини 1 статті 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником основного зобов`язання, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
       Статтею 36 вказаного Закону передбачено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Згідно із статтею 37 Закону іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності.
       Колегія суддів не може взяти до уваги доводи скаржника щодо відсутності у ТОВ “ФК “Дніпрофінансгруп” правових підстав для примусового відчуження спірного нерухомого майна, адже, ще у жовтні 2013 року та 16 квітня 2014 року ОСОБА_1 надавав ПАТ “Банк Форум” заяви про повне визнання заборгованості за кредитним договором та можливість погашення цієї заборгованості добровільною реалізацією іпотечного майна з відповідним розміщенням на сайті банку, інших інтернет-ресурсах, засобах масової інформації відомостей про продаж домоволодіння та земельної ділянки, як іпотечного майна (а.с.135, 136 Том І).
       З цього колегія суддів доходить висновку про згоду ОСОБА_1 про наявність заборгованості ще задовго до набуття ТОВ “ФК “Дніпрофінансгруп” прав вимоги та реалізацію права іпотекодержателя, яким у 2018 році стало ТОВ “ФК “Дніпрофінансгруп”, набуття права власності на предмет іпотеки в рахунок погашення цієї заборгованості, як це і передбачено умовами іпотечного договору, що судом першої інстанції вірно встановлено. 
       Разом з цим судом встановлено, що рішенням Красногвардійського районного суду від 28 серпня 2018 року по справі № 201/3783/18 відмовлено у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», ТОВ «Юкрейн Проперті Групп», Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» Шевченка О.В. про визнання недійсними результатів електронних торгів (аукціону). 
       Рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 13 березня 2020 року по цивільній справі №201/17777/17 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», ПАТ «Банк Форум» про визнання недійними договорів про відступлення прав вимоги, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 жовтня 2020 року по цій же справі, відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
       Вказаним судовим рішенням було встановлено факт отримання 16 вересня 2017 року особисто ОСОБА_1 під розпис повідомлень Товариства про відступлення прав за договорами та вимог про погашення заборгованості, а також факт законності набуття прав нового кредитора у зобов`язання на підставі договорів відступлення, які у подальшому були подані державному реєстратору для здійснення державної реєстрації права власності на нерухомість і були однією з підстав законного набуття права власності.
       У змісті вказаного судового рішення судом було зроблено висновок та відзначено, що норми Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не підлягають застосуванню до даних правовідносин, оскільки ОСОБА_1 має у власності багато іншого нерухомого майна.
       Разом з цим колегією суддів встановлено, що рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетрвоська від 15 травня 2018 року у справі №201/16164/17 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 про вселення та задоволено вимогу ТОВ “ФК “Дніпрофінансгруп” про усунення перешкод в користуванні власністю, визнання особи такою, що втратила право користування житлом.
        Постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 липня 2019 року Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2018 року скасовано, ухвалено про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 з підстав правомірної реалізації іпотечного майна з дотриманням встановленої процедури, зустрічні позовні вимоги ТОВ “ФК “Дніпрофінансгруп” про усунення перешкод у користуванні, визнання особи такою, що втратила право користування домоволодіння, відмовлено з підстав того, що 20 липня 2018 року вже право власності на спірне майно зареєстровано за ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу від 26 червня 2018 року, тому Товариство втратило право звернення з цими позовними вимогами (а.с.141 зворот- 147 Том І).
       Колегія суддів наголошує, що, в силу ч.4 ст. 82 ЦКПК України, зазначені судові рішення та обставини, встановлені в них є преюдиційними для розгляду цієї справи.
       Отже, зазначене вище спростовує доводи скаржника щодо відсутності права у Товариства на реалізацію прав іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, як це вірно встановлено судом першої інстанції, як і спростовує доводи про необхідність застосування норм ЗУ “Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті”, тому такі доводи колегією суддів до уваги не приймаються.
       Також зазначеними рішеннями доведено наявність у ОСОБА_1 іншого майна, а зворотнього він при розгляді апеляційної скарги не довів.
       Крім цього, суд першої інстанції, розглядаючи вимогу позивача щодо витребування майна з чужого незаконного володіння, дійшов цілком обґрунтованого та законного висновку про відсутність правових підстав для її задоволення, адже, в силу ст. 387,388 ЦК України та сталої судової практики, метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно. 
       Зазначеного як судом першої інстанції, так і колегією суддів не встановлено, а скаржником не доведено належними та допустимим доказами.
       Відповідно до частини 1статті 13 ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
       Частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України також передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
       Колегія суддів доходить висновку, враховуючи встановлені фактичні обставини справи, що суд першої інстанції вірно з`ясував характер спірних правовідносин, застосувавши норми матеріального права, які такі правовідносини регулюють, повно та об`єктивно дослідив обставини справи та вірно надав їм правову оцінку, з чим повністю погоджується і колегія суддів, а доводи скаржника не знайшли свого підтвердження.
       Інші доводи не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.
       Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
       За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду має бути залишено без змін.
       Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 — залишити без задоволення.
       Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 03 червня 2024 року — залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

       Головуючий:                                                          В.С. Городнича

       Судді:                                                                  М.Ю. Петешенкова

                                                                                А.В. Гапонов