ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 810/951/18                                                             Суддя (судді) першої інстанції: Білоноженко М.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  10 березня 2025 року                                                                    м. Київ          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:                
Судді-доповідача:                                                                                                                          Кузьмишиної О.М.,
суддів:                                                                                                                                                                    Грибан І.О., Карпушової О.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2024 року  у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
В С Т А Н О В И В:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.10.2017 №0007534001, яким ОСОБА_1 визначено суму штрафних санкцій 17 000,00 грн;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.10.2017 №0007524001, яким ОСОБА_1 визначено суму штрафних санкцій 10 000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що відповідно до своєї господарської діяльності має ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом) та одночасно здійснює реалізацію сидру. У вересні 2017 року посадовим особами відповідача проведена фактична перевірка позивача за наслідками якої встановлено, що позивач здійснював продаж алкогольних напоїв - вина, без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та за заниженими граничними цінами, у зв`язку з чим і було прийнято оскаржувані рішення. З вказаним висновком відповідача позивач не погоджується, оскільки у перевіряємому періоді він мав діючу ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями. 
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2024 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 27.10.2017 №0007534001, яким ОСОБА_1 визначено суму штрафних санкцій 17 000,00 грн.
В решті позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представником ГУ ДПС у Київській області подано апеляційну скаргу, в якій останній просить його скасувати в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.
Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції у частині задоволених позовних вимог є незаконним та необґрунтованим, винесеним без повного і всебічного з`ясування обставин справи та дослідження доказів, які надавалися відповідачем.
Зокрема, в апеляційній скарзі зазначається, що Головне управління ДПС у Київській області, приймаючи податкове повідомлення-рішення від 27.10.2017 №007534001 діяло в межах повноважень та з дотриманням вимог чинного законодавства, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.
Разом із апеляційною скаргою представником Головного управління ДПС у Київській області подано клопотання про розгляд справи за участі представника.
Колегія суддів, розглянувши подане клопотання вважає, що воно не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Відповідно до пункту 3 частини першої  статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).оскільки суд першої інстанції розглянув заяву представника позивача в порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення сторін).
Колегія суддів,    враховуючи    обставини даної справи, не вбачає підстав для задоволення клопотання про розгляд за участі представника Головного управління ДПС у Київській області.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2024 та від 19.12.2024 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.
Від позивача відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає розгляду справи за наявними у ній матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи, аргументи та доводи сторін, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції слід залишити без змін з наступних підстав.
Оскільки відповідач у своїй апеляційній скарзі оскаржує судове рішення в частині задоволених позовних вимог, то саме в цій частині перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.
Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, працівниками ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_2 та Івановим Д.О. 11.09.2017, згідно направлень від 07.09.2017 року №970 та №971 проведено фактичну перевірку магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить суб?єкту господарювання ФОП ОСОБА_1 щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності документа, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідно до закону, ліцензій, патентів, свідоцтва, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Відповідно до акту (довідки) про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України у сфері виробництва і обігу підакцизної продукції від 12.09.2017 №470/10-36-40/3523011821 перевіркою встановлено факт реалізації пляшки вина ординарного спеціального типу портвейну червоного «Алькадар» 0,75 л., 17% об. виробництва ПАТ «Дім маркованих коньяків» Таврія», 18.08.2016 розливу (МАП 21 ААА 003824 04/16 5,370 грн.) по ціні 40,00 грн згідно фіскального чеку від 11.09.2017 №00000175300002, в той час коли постановою КМУ №957 від 30.10.2008 «Про встановлення розміру мінімальних відпускних оптово-роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв (із змінами та доповненнями) встановлено мінімальну роздрібну ціну на такий алкогольний напій в такій тарі 48,21 грн, чим порушено ст.17 ЗУ від 12.12.1995 №481/95-ВР (із змінами та доповненнями).
Також перевіркою встановлено реалізацію вказаного вище алкогольного напою (вино ординарне спеціального типу портвейну червоного «Алькадар» 0,75 л., 17% об. виробництва ПАТ «Дім маркованих коньяків» Таврія», 18.08.2016 розливу (МАП 21 ААА 003824 04/16 5,370 грн.) по ціні 40.00 грн, згідно фіскального чеку від 11.09.2017, №00000175300002), за відсутності діючої ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (в наявності ліцензія на право роздрібної торгівлі пивом), чим порушено вимоги ст.15 ЗУ №481/95-ВР від 19.12.1995.
На підставі вищезазначеного прийняті податкові повідомлення-рішення від 27.10.2017 №0007524001, №0007534001 про застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних санкцій у сумі 17 000,00 грн та 10 000,00 грн.
Вважаючи такі рішення відповідача протиправними, позивач звернулася з даною позовною заявою до суду за захистом своїх прав.
Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.
Відповідно до частини другої статті статті 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Податковим законодавством визначено, що однією з функцій контролюючого органу є здійснення контролю у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контролю за їх цільовим використанням, забезпечення міжгалузевої координації у цій сфері (пп.19-1.1.14 п.19-1.1 ст.19-1 ПК України), а також здійснення заходів щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів (пп.19-1.1.16  п.19-1.1  ст.19 ПК України).
Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України  контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Положеннями п.75.1 статті 75 Податкового кодексу України  визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України  фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Вимогами п.80.1 ст.80 Податкового кодексу України  передбачено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
За приписами пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України  фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Так, фактична перевірка позивача проведена на підставі наказу Головного управління ДПС у Київській області від 29.08.2017 №1545.
Щодо правомірності податкового повідомлення - рішення від 27.10.2017 №0007534001, яким ОСОБА_1 визначено суму штрафних санкцій 17000,00 грн, колегія суддів вказує на наступне.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" алкогольні напої - продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об`ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206 (крім квасу "живого" бродіння), 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об`ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД.
Місце торгівлі - місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів та пива - без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, - торговельною площею не менше 20 кв. метрів, обладнане реєстраторами розрахункових операцій (незалежно від їх кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів.
Згідно зі ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва), які отримали ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, мають право продавати сидр та перрі (без додання спирту) без отримання окремої ліцензії на право роздрібної торгівлі цими алкогольними напоями.
Плата за ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту), становить 8000 гривень на кожний окремий, зазначений в ліцензії електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій), що знаходиться у місці торгівлі; а на території сіл і селищ, за винятком тих, що знаходяться у межах території міст, - 500 гривень на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту), на кожний окремий, зазначений у ліцензії електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій), що знаходиться у місці торгівлі.
Плата за ліцензію на роздрібну торгівлю сидром та перрі (без додання спирту) становить 780 гривень на кожне місце торгівлі незалежно від його територіального розташування.
Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання, до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.
У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).
У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями або пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в органах державної фіскальної служби.
Відповідно до частини першої статті 17 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
За правилами абз.6 ч.2 ст.17 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом) - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.
Враховуючи вищевикладене, судова колегія зазначає, що у разі встановлення факту здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності відповідних ліцензій до суб`єкта господарювання застосовуються фінансові санкції в розмірі 200% вартості отриманої партії товару, але не менше 17 000,00 грн.
Таким чином, суб`єкт господарювання, маючи на меті здійснювати роздрібний продаж алкогольних та/або тютюнових виробів, зобов`язаний отримати відповідні ліцензії, які оформлюються на спеціальних бланках та повинні містити необхідні відомості, зокрема, термін дії.
Під час проведення перевірки встановлено факт реалізації алкогольних напоїв без наявної ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (в наявності ліцензія на право роздрібної торгівлі пивом).
З матеріалів справи встановлено, що 06.01.2017 для ФОП ОСОБА_1 видано ліцензію реєстраційний номер 1610356412482 на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом) із терміном дії з 10.01.2017 до 09.01.2018 за адресою (місце торгівлі): АДРЕСА_1 , магазин.
Відповідач вважає, що реалізація вина повинна була здійснюватися позивачем на підставі окремої ліцензії на право роздрібної торгівлі вищевказаним алкогольним напоєм, а надана позивачем під час перевірки ліцензія свідчать про наявність у нього права на роздрібну торгівлю виключно пивом.
Колегія суддів вважає помилковим таке твердження апелянта з наступних підстав.
Чинним законодавством не передбачено отримання окремих ліцензій на роздрібну торгівлю слабоалкогольними напоями та іншими алкогольними напоями. Ліцензія на роздрібну торгівлю алкогольними напоями є документом, що надає право здійснювати діяльність з реалізації алкогольних напоїв за визначеним місцем торгівлі. Законодавство не розділяє торгівлю слабоалкогольними напоями і міцним алкоголем - всі вони входять в одну ліцензію.
Аналіз вищенаведених правових положень дає підстави для висновку, що статтею 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" передбачено два види ліцензій на роздрібну торгівлю:
1) ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, отримавши яку суб`єкти господарювання мають право здійснювати роздрібну торгівлю будь якими алкогольними напоями, у тому числі сидром та перрі (без додання спирту), за умови що торгівельна площа місця торгівлі не менше 20 кв. метрів. Проте, для роздрібної торгівлі пивом - без обмеження площі. При цьому, плата за таку ліцензію становить 8000 грн. та 500 грн. на кожний окремий, зазначений в ліцензії електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій), що знаходиться у місці торгівлі в залежності від територіального розташування місця торгівлі.
2) ліцензію на роздрібну торгівлю сидром та перрі (без додання спирту). Плата за таку ліцензію становить 780 гривень на кожне місце торгівлі незалежно від його територіального розташування.
Колегія суддів зазначає, що приписи статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" не містять окремого розміру плати за отримання ліцензії на роздрібний продаж виключно пива.
Також чинним законодавством не передбачено отримання окремих ліцензій на роздрібну торгівлю пивом та іншими алкогольними напоями, так само як і не передбачено зазначення окремого виду алкогольних напоїв (або окремої товарної позиції), зокрема, пива, у заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями.
Отже, колегія суддів вважає, що ліцензія на роздрібну торгівлю алкогольними напоями надає право суб`єктам господарювання реалізовувати алкогольні напої (у тому числі пиво або виключно пиво) за визначеним місцем торгівлі. Єдиною умовою, що позбавляє суб`єкта господарювання, який має ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, права здійснювати продаж інших алкогольних напоїв, крім пива, є те, що торгівельна площа місця торгівлі становить менше 20 кв. м.
Таким чином, з огляду на встановлені обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що наявна у позивача ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом) дає останньому право на торгівлю будь-якими алкогольними напоями, а не виключно пивом, як вважає відповідач.
У зв`язку з чим, колегія суддів приходить до висновку, що податкове повідомлення - рішення від 27.10.2017 №0007534001 щодо застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій в сумі 17000 грн за здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії є протиправним та підлягає скасуванню.
Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що доводи відповідача щодо правомірності прийняття оскаржуваних наказів є безпідставними, оскільки вони спростовуються матеріалами справи.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Колегія суддів наголошує, що апеляційна скарга відповідача повністю дублює відзив на позовну заяву, а також акт про результати фактичної перевірки від 12.09.2017, тобто в ній не наведено норм законодавства, які порушені чи не враховані судом першої інстанції, не спростовано викладену у рішенні суду правову позицію та не спростовано доводів позивача, які стали підставою для задоволення позову.
Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                             
Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2024 року у справі №810/951/18 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач                                                                                                                                 О.М.Кузьмишина

Судді                                                                                                                                                     І.О.Грибан

                                                                                                     О.В.Карпушова