ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/93/25 Справа № 712/9176/24 Категорія: ст.130 КУпАП	Головуючий у І інстанції Пронька В. В.   Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2025 року Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., за участю захисника Василенка С.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника в інтересах ОСОБА_1 на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.11.2024 року, якою - 
         ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень та одного року позбавлення права керування транспортними засобами. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

в с т а н о в и в :

  Відповідно до постанови суду першої інстанції,  25.07.2024 о 23 год. 47 хв. в м. Черкаси, вул. Смілянська, 36, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mazda 3, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, розширені зіниці, які не реагують на світло, підвищена жвавість ходи, мови. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
           Постановою судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.11.2024 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень та одного року позбавлення права керування транспортними засобами. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.     
          Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник в інтересах правопорушника ОСОБА_1   подав апеляційну скаргу в якій просить:
           1.Апеляційну скаргу задовольнити.
           2.Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.11.24 року скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити, у  зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
          Вважає, що вказане рішення є незаконним, відповідно таким, що підлягає скасуванню з підстав неповноти судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи та з  істотним порушенням вимог закону.
Суд першої інстанції не дослідив обставини ненадання ОСОБА_1 можливості скористатися правовою допомогою.
Крім того, судом першої інстанції не досліджено та не зазначено,  у який спосіб та коли саме ОСОБА_1 , нібито, відмовився від проходження освідування, оскільки він неодноразово змінював свою позицію, надаючи поліцейським відповідні мотиви та обґрунтування з приводу його стану та поведінки, просився зайти додому для задоволення невідкладених фізіологічних потреб. 
При складанні матеріалів відносно ОСОБА_1 грубо порушено вимоги наказу МВС України N2 1376 від 06.11.2015 «Про затвердження Інструкції оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції та  відповідно до п. 7 Інструкції не допускаються закреслення чи виправлення  відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Вважаю, що зазначена постанова судді суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.
            Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, а саме, ,  що що 25.07.2024 о 23 год. 47 хв. в м. Черкаси, вул. Смілянська, 36, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mazda 3, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, розширені зіниці, які не реагують на світло, підвищена жвавість ходи, мови. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами:
-  даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 704541 від 26.07.2024 року, де зазначено, що 25.07.2024 о 23 год. 47 хв. в м. Черкаси, вул. Смілянська, 36, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mazda 3, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, розширені зіниці, які не реагують на світло, підвищена жвавість ходи, мови. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.(а.с.1);
-   даними направлення водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану сп`яніння від 26.07.2024 року, де зазначено, що гр. ОСОБА_1 мав ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, розширені зіниці, які не реагують на світло, підвищена жвавість ходи, мови. Від проходження освідування у встановленому законом порядку відмовився.(а.с.2);
-   даними рапорту поліцейського взводу № 1 роти № 1 БУПП в Черкаській області рядового поліції Бабича Д. від 26.07.2024, де зазначено, що 26.07.2024 року, під час несення служби, рухаючись по вул.. Смілянській, було виявлено автомобіль Mazda 3, д.н.з. НОМЕР_1 , який здійснював поворот ліворуч з  бульв. Шевченка на вул.. Смілянська без увімкненого ближнього світла фар, чим порушив п. 10.1 ПДР України. Зупинивши вказане авто  за адресою вул.. Благовісна. 227, водієм виявився гр.   ОСОБА_1 . Під час винесення постанови  ЕНА № 2682151 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, у ході спілкування з водієм у останнього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, розширені зіниці, які не реагують на світло, підвищена жвавість ходи, мови. Водієві було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря нарколога, на що останній від  проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився. На водія було складено протокол про адміністративне правопорушення, за ч. 1 ст. 130 КУпАП.(а.с.3);
-  даними відеозапису, на якому зафіксовано обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 від 26.07.2024 року.(а.с.6).
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Так, порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння регламентується ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС Україні № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.
Невизнання ОСОБА_1 своєї вини розцінюю як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки зазначені обставини викладені в апеляційній скарзі не спростовують факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані наркотичного сп`яніння, відмови від проходження освідування у встановленому  законом порядку та не звільняють його від відповідальності за скоєне.
Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну  постанову щодо ОСОБА_1 у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права., є необґрунтованим та спростовуються даними відеозапису.
Так, суд першої інстанції обґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема його вина підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 704541 від 26.07.2024 року,    даними направлення водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану сп`яніння від 26.07.2024 року,   даними рапорту поліцейського взводу № 1 роти № 1 БУПП в Черкаській області рядового поліції Бабича Д. від 26.07.2024,  даними відеозапису, на якому зафіксовано обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 від 26.07.2024 року.
Відповідно до приписів ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Порядок фіксування відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на стан сп`яніння передбачено п. 6 розділу X Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395.
Так, направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № ПОЗ (далі - Порядок).
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Відповідно до Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 маючи ознаки наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло), від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі відмовився. Факт відмови зафіксовано на відеозаписі, який долучено працівниками поліції до матеріалів справи.
Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
З відеозапису наявного в матеріалах справи вбачається, що 26.07.2024 року, автомобіль Mazda 3, д.н.з. НОМЕР_1 , який здійснював поворот ліворуч з  бульв. Шевченка на вул.. Смілянська був без увімкненого ближнього світла фар. Працівники поліції почали наздоганяти вказаний автомобіль  та увімкнувши синьо-червоні проблискові маячки намагались зупинити вказаний автомобіль, проте водій не зупинявся та продовжив рух до вул.. Благовісної, де згодом заїхавши у двір припаркуався біля під`їзду за адресою вул.. Благовісна. 227. Водієм виявився гр.   ОСОБА_1 . Під час винесення постанови  ЕНА № 2682151 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, у ході спілкування з водієм у останнього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, розширені зіниці, які не реагують на світло, підвищена жвавість ходи, мови. Водієві було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря нарколога, на що останній від  проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився. На водія було складено протокол про адміністративне правопорушення, за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Суд апеляційної інстанції вважає, що відеозаписи є повними та вичерпно інформативними, носять безсторонній характер, позбавлені упередження та суб`єктивного ставлення і надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відеозапис є належним та допустимим доказом, оскільки згідно з приписами п.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-УІІІ поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, попередження, виявлення або фіксування правопорушення.
Додані до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи відповідають вимогам ст.251 КУпАП, оскільки є показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Доводи апелянта про те, що поліцейські вчиняли тиск на ОСОБА_1 та порушили його права, є необґрунтованими.
З відеозапису наявного в матеріалах справи вбачається, що працівники поліції повністю дотрималися вимог законодавства при спілкуванні з ОСОБА_1 , роз`яснили йому його права та слідували положенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України09.11.2015 № 1452/735.
Так, ОСОБА_1 будь-яких зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП та про невідповідність внесених до протоколу даних не заявляв, що спростовує доводи апелянта з цього приводу викладені  в апеляційній скарзі.
Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного  сп`яніння в медичному закладі, є необґрунтованими, оскільки з відеозапису наявного в матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_1 відмовився проходити освідування у встановленому законом порядку у лікаря нарколога, що зафіксовано на відеозаписі.
Доводи апелянта про незаконність судового рішення, у зв`язку з допущеними виправленнями в адміністративному протоколі, є необґрунтованими, так як виправлення року народження правопорушника ОСОБА_1 , не є істотним порушенням діючого законодавства та не є безумовною підставою для скасування судового рішення.
Інші доводи апелянта щодо невизнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, та спрямовані на уникнення відповідальності.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що відео наявне в матеріалах справи є допустимим та належним доказом.
За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доводиться поза розумним сумнівом дослідженими в судовому засіданні доказами, які на переконання суду є належними та допустимими, повністю взаємоузгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.
Суд апеляційної інстанції вважає, що матеріали справи містять достатню кількість доказів, які дають підстави суду дійти вказаного вище висновку.
При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь його вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
За таких обставинах підстав для зміни чи скасування постанови судді від 29.11.2024  року, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП
п о с т а н о в и в :

           Постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.11.2024 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника в інтересах  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
            Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.   

Суддя                                                                                                           І.А. Поєдинок