КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
    03680 м. Київ , вул. Солом`янська, 2-а 

Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/7865/2024                                            
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
 
            11 вересня 2024 року                                                                    м. Київ
                                                                                                                    Справа № 757/26574/23
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:   
головуючого   судді-доповідача                             Ящук Т.І., 
суддів                                                                        Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,  
за участю секретаря  судового засідання              Дубінкіної М.І.
 
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області, яка подана представником Стародумовою Анною Сергіївною,  на рішення Печерського районного суду міста Києва від 05 грудня 2023 року, ухвалене у складі судді Григоренко І.В.,  
у справі за заявою Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області, за участю особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, ОСОБА_1 , обслуговуючого банку - Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю,  
            
встановив:
 
28 червня 2023 року  заявник Головне управління Державної податкової служби у Запорізькій області, заінтересовані особи: ОСОБА_1 (далі - особа, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці), Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - обслуговуючий банк), звернувся до Печерського районного суду м. Києва із заявою про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, в якій просить суд зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» надати інформацію, що містить банківську таємницю, щодо ОСОБА_1 шляхом надання у паперовому або електронному вигляді інформації про рух грошових коштів по розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 за період часу з 01.01.2017 року по 31.05.2021 року, який належить ОСОБА_1 із зазначенням контрагентів, дат проведення операцій, сум та призначень платежів, найменувань, кодів ЄДРПОУ.
В обґрунтування заяви ГУ ДПС у Запорізькій області зазначає, що ГУ ДПС у Запорізькій області отримано відомості від державного реєстратора про припинення з 31.05.2021 року підприємницької діяльності платника податків ОСОБА_1 . 
Відповідно до наказу ГУ ДПС у Запорізькій області від 21.02.2023 року № 213-п на підставі вимог п. п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, п. п. 78.1.1, 78.1.7 п. 78.1 ст. 78, п. 52-2 та п. 69.2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України  від 02.12.2010 року № 2755-VI (зі змінами), п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI (зі змінами), призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки ОСОБА_1 з 23.02.2023 року тривалістю 5 робочих днів, за період діяльності з 01.01.2017 року по 31.05.2021 року з метою перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства та за період з 17.07.2013 року по 31.05.2021 року з питань дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. 
Для вручення наказу ГУ ДПС у Запорізькій області від 21.02.2023 року № 213-п та пред`явлення направлення на перевірку від 23.02.2023 року № 337 було здійснено вихід за податковою адресою платника податків, а саме: АДРЕСА_1 та встановлено факт неможливості проведення позапланової виїзної перевірки у зв`язку з відсутністю ОСОБА_1 за податковою адресою, про що складено акт від 23.02.2023 року № 207/08-01-24-06/ НОМЕР_2 про неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю платника податків - фізичної особи за податковою адресою. 
Зазначена інформація 24.02.2023 року була передана до Головного управління Національної поліції у Запорізькій області та направлено запит про встановлення місцезнаходження платника податків. Відповідно до інформаційних даних АІС «Податковий блок» платник податків - фізична особа ОСОБА_1 для проведення розрахунків використовувала наступний банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «Приватбанк». Для реалізації повноважень податкового органу щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податків, з метою здійснення контролю за додержанням податкового, валютного та іншого законодавства, ГУ ДПС у Запорізькій області просить розкрити щодо ОСОБА_1 інформацію, яка містить банківську таємницю.
 
Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 05 грудня 2023 року - у задоволенні заяви відмовлено. 
 
Не погоджуючись з рішенням, представник Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області- Стародумова А.С. звернулась з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Печерського районного суду міста Києва та ухвалити нове рішення, яким задовольнити  вимоги заяви  в повному обсязі.
Вважає, що суд першої інстанції поверхнево розглянув дану справу, без всебічного та об`єктивного дослідження матеріалів по справі.
Звертає увагу, що ГУ ДПС у Запорізькій області станом на дату подання заяви не може розпочати проведення документальної позапланової виїзної перевірки, з метою здійснення контролю за додержанням податкового валютного та іншого законодавства, виникла необхідність у направлені заяви до суду для отримання рішення про надання банківськими установам інформації про обсяг та обіг коштів з зазначенням контрагентів по розрахунковим рахункам підприємця за період з 01.01.2017 року по 31.05.2021 року.
Наголошує, що відповідно до Методичних рекомендацій щодо організації роботи комісій з розгляду питань доцільності/недоцільності проведення перевірок фізичних осіб у зв`язку з припиненням платників податків складання висновку та його передача для розгляду на засіданні комісії здійснюється лише у разі відповідності інформації про платника.
Наголошує, що для зняття з обліку платника податків, який не відповідає критеріям зазначеним в Методичних рекомендацій щодо організації роботи комісій з розгляду питань доцільності/недоцільності проведення перевірок фізичних осіб, відбувається на підставі проведеної перевірки.
Звертає увагу, що якщо платник податків дотримувався вимог чинного податкового законодавства, проведення цієї перевірки є необхідною умовою для зняття з обліку в контролюючих органах як платника податків.
 
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду без змін. 
Вказує, що суд першої інстанції дуже ретельно вивчив всі матеріали додані до справи заявником та заінтересованою особою і надав вичерпну оцінку всім доказам. На думку заінтересованої особи, ухвалене рішення є обґрунтованим.
ГУ ДПС у Запорізькій області всупереч вимог п. 78.4 ПКУ не надіслав рекомендованим листом із повідомленням про вручення наказ про проведення документальної позапланової виїзної перевірки та повідомлення, вказані документи не було вручені ОСОБА_1 під розписку.
Відповідно, через неналежне вручення ОСОБА_1 наказу про проведення документальної позапланової перевірки у ГУ ДПС у Запорізькій області відсутнє право на можливість проведення вказаної перевірки, а відтак відсутні підстави і обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю.
Щодо акту про неможливість проведення перевірки звертає увагу, що акт про неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю платника податків - фізичної особи за податковою адресою від 23.02.2023 року № 207/08-01-24-06/ НОМЕР_2 було складено без участі понятих та в акті відсутні відмітки про час його складання. Зазначає, що виїзди було здійснено за податковою адресою ФОП ОСОБА_1 , проте доказів фактичних виїздів працівників ГУ ДПС у Запорізькій області заявником суду надано не було.
Доводи заявника про необхідність розкриття інформації щодо контрагентів ФОП, спростовуються положеннями ч. 4 ст. 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність», де вказано, що банку забороняється надавати інформацію про клієнтів іншого банку, навіть якщо їх імена є у документах, угодах та операціях клієнта.
Розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, в межах цивільної справи можливе лише щодо юридичної або фізичної особи, стосовно якої вимагається розкриття інформації, а не її контрагентів.
 
В судовому засіданні представник скаржника  Стародумова А.С. підтримала доводи апеляційної скарги та просила задовольнити.
Представник особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, ОСОБА_1 - ОСОБА_2 вважав доводи апеляційної скарги безпідставними та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін. 
            Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, тому судом визнано за можливе розглянути справу за їх відсутності відповідно до ч. 2 ст. 372  ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника заявника та заінтересованої особи, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять доказів, що ГУ ДПС у Запорізькій області направляло копію наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки та направлення на перевірку платнику податків у передбачений чинним законодавством спосіб. Так, заявником не надано достатніх доказів про вчинення всіх необхідних дій для встановлення місцезнаходження платника податків.
Наявний в матеріалах справи запит ГУ ДПС у Запорізькій області до Головного управління Національної поліції у Запорізькій області про встановлення місцезнаходження платника податків за податковою адресою без відповіді на нього також не свідчить про відсутність ОСОБА_1 за податковою адресою.
За таких обставин суд вважав, що ГУ ДПС у Запорізькій області не вжито передбачених чинним законодавством способів реагування щодо ОСОБА_1 та не надано доказів на підтвердження неможливості вжити такі дії відповідно до способів реагування. Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява ГУ ДПС у Запорізькій області про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.
 
З висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, оскільки вони зроблені з дотриманням норм матеріального та процесуального права. 
Відповідно  до ст. 347 ЦПК України, заява про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи у випадках, встановлених законом, подається до суду за місцезнаходженням банку, що обслуговує таку юридичну або фізичну особу.
Статтею 348 ЦПК України визначено, що у заяві до суду про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи має бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява;   2) ім`я (найменування) заявника та особи, щодо якої вимагається розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, їх місце проживання або місцезнаходження, а також ім`я представника заявника, коли заява подається представником;   3) найменування та місцезнаходження банку, що обслуговує особу, щодо якої необхідно розкрити банківську таємницю;   4) обґрунтування необхідності та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, щодо особи, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або прав та інтересів, які порушено;   5) обсяги (межі розкриття) інформації, яка містить банківську таємницю, щодо особи та мету її використання.
Відповідно до положень статті 1076 Цивільного кодексу України та ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» будь - яка інформація, що стосується клієнта, якою банк володіє на законних підставах, є банківською таємницею (за винятком, якщо така інформація складає державну таємницю).
Банківською таємницею, зокрема, є, відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди; фінансово-економічний стан клієнтів.
Відповідно до ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками: 1) на запит або з письмового дозволу відповідної юридичної чи фізичної особи. Інформація про залишок коштів на банківському рахунку, майнові права на кошти на якому є предметом обтяження, операції за ним, обтяження, щодо яких до банку надійшли повідомлення, у тому числі взяті банком на облік, інші обмеження права розпоряджання рахунком розкривається також на письмовий запит обтяжувача, якщо право обтяжувача на отримання відповідної інформації передбачено правочином, на підставі якого виникає таке обтяження; 2) за рішенням суду; 3) органам прокуратури України, Служби безпеки України, Державному бюро розслідувань, органам Національної поліції України, Національному антикорупційному бюро України, Антимонопольному комітету України, Національному агентству з питань запобігання корупції.
Згідно з  ч. 1 ст. 1076 Цивільного кодексу України відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених Законом №2121.
Відповідно до п. 73.4 ст. 73 Податкового кодексу України інформація про наявність та рух коштів на рахунках платника податків надається в обсягах більших, ніж передбачені пунктом 73.3 цієї статті, банками та іншими фінансовими установами контролюючим органам за рішенням суду. Для отримання такої інформації контролюючий орган звертається до суду.
Підпунктом 20.1.2 ст. 20 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право   для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом.
Також підпунктом 20.1.5. ст. 20 ПК України передбачено право контролюючих органів  отримувати безоплатно від платників податків, а також від Національного банку України, банків, інших фінансових установ, небанківських надавачів платіжних послуг, емітентів електронних грошей довідки у порядку та на підставах, визначених цим Кодексом, з урахуванням законів, що визначають порядок розкриття зазначеними особами інформації, що містить банківську таємницю, таємницю надавача платіжних послуг, а на підставі рішення суду - інформацію про обсяг та обіг коштів/електронних грошей на рахунках у банку/небанківському надавачу платіжних послуг, електронних гаманцях, у тому числі про ненадходження в установлені строки валютної виручки від суб`єктів господарювання, інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.
 
Згідно з п .73.3. ст. 73 ПК України, контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.
Відповідно до п. 73.4. ст. 73 ПК України інформація про наявність та рух коштів на рахунках платника податків надається в обсягах більших, ніж передбачені пунктом 73.3 цієї статті, банками та іншими фінансовими установами контролюючим органам за рішенням суду. Для отримання такої інформації контролюючий орган звертається до суду.
Підпунктом 75.1.2. ст. 75 ПК України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
 
Відповідно до висновку Верховного Суду у постанові від 08 червня 2022 року у справі № 686/17998/21, у разі, якщо підставою звернення до суду, зокрема, органу державної податкової служби із заявою про розкриття банківської таємниці, є дії порушника податкового законодавства і стосовно таких дій для цих органів відповідними спеціальними законами передбачений спосіб реагування, то суд не має підстав для задоволення заяви. Винятком є обґрунтовані посилання заявника на неможливість вчинення ним дій відповідно до способів реагування, передбачених зазначеними законами. Зокрема, це можуть бути обґрунтовані посилання з поданням відповідних доказів про те, що особа, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, не знаходиться за місцем своєї реєстрації; підтверджена неможливість вручення повідомлення з копією наказу про проведення документальної перевірки тощо.
Саме по собі неподання у встановлений строк податкової декларації або їх розрахунків, необхідність перевірки достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених ПК України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства тощо є підставою для ініціювання органами державної податкової служби перевірок, згідно з процедурою, визначеною главою 8 ПК України. У цьому випадку розкриття банківської таємниці можливе в разі доведення органом державної податкової служби обставин, за яких проведення перевірки є неможливим або є інша об`єктивна потреба в розкритті такої таємниці.
 
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи,  ОСОБА_1   з 18.07.2013 року по 31.05.2021 року була зареєстрована як фізична особа-підприємець за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 4).
Наказом ГУ ДПС у Запорізькій області від 21 лютого 2023 року № 213-п на підставі вимог п. п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, п. п. 78.1.1, 78.1.7 п. 78.1 ст. 78, п. 52-2 та п. 69.2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (далі - ПК України) від 02.12.2010 року № 2755-VI (зі змінами), п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI (зі змінами), призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки ОСОБА_1 з 23 лютого 2023 року тривалістю 5 робочих днів, за період діяльності з 01.01.2017 року по 31.05.2021 року з метою перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства та за період з 17.07.2013 року по 31.05.2021 року з питань дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (а. с. 8).
Для вручення наказу ГУ ДПС у Запорізькій області від 21 лютого 2023 року № 213-п та пред`явлення направлення на перевірку від 23.02.2023 року № 337 було здійснено вихід за податковою адресою ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , проте за вказаною адресою місцезнаходження останньої не встановлено.
23 лютого 2023 року № 207/08-01-24-06/2471714042 ГУ ДПС у Запорізькій області складено акт про неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю платника податків - фізичної особи за податковою адресою, в якому зазначено, що в результаті виходу встановлено, що ППФО ОСОБА_1 за податковою адресою відсутня, у зв`язку з чим вручити копію наказу, ознайомити з направленням та  розпочати перевірку неможливо (а. с. 10).
Для встановлення місцезнаходження платника податків ГУ ДПС у Запорізькій області направлено запит до Головного управління Національної поліції у Запорізькій області про встановлення місцезнаходження платника податків за податковою адресою (а. с. 11 - 12). 
 
Згідно з підпунктом 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється у разі якщо розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.
Пунктом 78.4 статті 78 ПК України визначено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.
Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
Відповідно до пункту 42.2. статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4. цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
 Згідно з п. 42.5. ст. 42 ПК України, у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).
У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
 
    Отже, судом встановлено і не спростовано матеріалами справи, що ГУ ДПС  у Запорізькій області не надало суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що  ОСОБА_1 вибула  із податкової адреси та щодо неможливості вручення їй  повідомлення з копією наказу про проведення документальної позапланової виїзної  перевірки.
    Зміст наданого заявником акту № 207/08-01-24-06/2471714042 від 23 лютого 2023 року про неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю платника податків - фізичної особи  ОСОБА_1 свідчить лише про разовий вихід  державних інспекторів ГУ ДПС у Запорізькій області за податковою адресою платника податків.
До матеріалів справи не долучено доказів направлення засобами поштового зв`язку на адресу реєстрації  ОСОБА_1  повідомлення з копією наказу від 21.02.2023 № 213-п про проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податків-фізичної особи та відомостей, отриманих за результатом звернення ГУ ДПС до ГУ НП у Запорізькій області про встановлення місцезнаходження платника податків.
            Повно та всебічно встановивши обставини справи, врахувавши та надавши правову оцінку поданим заявником доказам, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ГУ ДПС у Запорізькій області не надало доказів, що  ППФО ОСОБА_1. вибула з податкової адреси та не підтвердив неможливість вручення повідомлення з копією наказу про проведення документальної перевірки, а наявний в матеріалах справи лише запит на встановлення місцезнаходження платника податків без зазначення дати та вихідного номера, адресований  Головному управлінню Національної поліції в Запорізькій області, без відповіді на нього, також не свідчить про відсутність ОСОБА_1 за податковою адресою - місцем її реєстрації.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, який правильно застосував норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та дійшов обґрунтованого висновку, що заявник, як контролюючий орган, не довів існування обставин, за яких перевірка є неможливою або є інша об`єктивна потреба у розкритті інформації, яка містить банківську таємницю, відносно ППФО ОСОБА_1 .
Доводи апеляційної скарги про те, що зняття з обліку платника податків, який не відповідає критеріям, зазначеним в Методичних рекомендаціях щодо організації роботи комісій з розгляду  питань доцільності/недоцільності перевірок фізичних осіб відбувається виключно на підставі проведеної перевірки - висновків суду не спростовують, оскільки зазначена обставина не входить до предмету доказування, тоді як предметом доказування у даній справі щодо розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, є  обставини, що особа, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, не знаходиться за місцем своєї реєстрації,  та вручення повідомлення з копією наказу про проведення позапланової документальної перевірки є неможливим.
 
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, в межах цивільної справи можливе лише щодо юридичної або фізичної особи, стосовно якої вимагається розкриття інформації, а не її контрагентів.
Зазначений висновок викладений у постанові Верховного Суду від 27 червня 2022 року у справі № 686/17906/21.
Разом з тим, ГУ ДПС у Запорізькій області, звертаючись до суду із заявою про розкриття інформації, що містить банківську таємницю, просило зобов`язати АТ КБ «Приватбанк»  надати інформацію про рух коштів на розрахунковому рахунку ППФО ОСОБА_1   в розрізі контрагентів з наданням дати проведення операцій, суми платежів, призначення платежів, найменування, кодів ЄДРПОУ, що не відповідає вимогам закону.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про те, що ГУ ДПС у Запорізькій області не надало суду належних доказів неможливості вчинення дій відповідно до способів реагування, передбачених законом, а також не довело існування обставин, за яких проведення документальної позапланової перевірки діяльності ППФО ОСОБА_1   є неможливими або є інша об`єктивна потреба в розкритті такої таємниці, а тому відсутні підстави для задоволення заяви.
 
Доводи апеляційної скарги зводяться до суперечливого тлумачення норм матеріального права та незгоди із висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не можуть бути підставою для скасування обґрунтованого рішення суду першої інстанції.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374 - 375, 381 - 383 ЦПК України, суд
 
постановив:
 
Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області, яка подана представником Стародумовою Анною Сергіївною -  залишити без задоволення.
Рішення Печерського районного суду міста Києва від 05 грудня 2023 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови складено 15 січня 2025 року.  

    Суддя  - доповідач:                                                                   Ящук Т.І. 

                        Судді:                                                                      Кирилюк Г.М.

                                                                                                         Рейнарт І.М.