ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/246/25 Справа № 705/1382/2016-ц Категорія: 301000000  Головуючий по 1 інстанції Єщенко О.І. Доповідач в апеляційній інстанції Гончар Н.І.   	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       25 лютого 2025 року                                                                                         м. Черкаси   

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів: 

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л. 

секретар Любченко Т.М.

учасники справи: 

позивач: ОСОБА_1 
представник позивача – ОСОБА_2 
відповідач: ОСОБА_3 
треті особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Уманської міської ради, служба у справах дітей виконавчого комітету Уманської міської ради
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: відділ державної реєстрації виконавчого комітету Уманської міської ради 

особа, що подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 

       розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Уманської міської ради, служба у справах дітей виконавчого комітету Уманської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: відділ державної реєстрації виконавчого комітету Уманської міської ради про визнання недійсним рішення та скасування витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , треті особи: прокуратура м. Умані, Уманський МВ УМВС України в Черкаській області про порушення прав дитини, в якому просила вирішити питання про відмову вселення ОСОБА_3 в квартиру АДРЕСА_1 , так як існує загроза життю та здоров`ю ОСОБА_1 та її дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; витребування в сільради с. Чапаївка Монастирищенського району Черкаської області завірену копію дарування свого домоволодіння ОСОБА_3 у 2011 році; накласти арешт на частину квартири згідно ст. 152 ЦПК України.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 одружилася з ОСОБА_3 в 2001 році та ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилася дочка ОСОБА_4 .
В 2003 році була придбана квартира АДРЕСА_1 .
26 липня 2007 року шлюб між сторонами було розірвано, після чого відповідач ОСОБА_3 почав проживати окремо від позивача за іншою адресою.
В листопаді 2011 року ОСОБА_3 подарував своє домоволодіння в с. Чапаївка Монастирищенського району Черкаської області без дозволу органів опіки та піклування та звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на частини квартири АДРЕСА_1 та вселення його у спірну квартири шляхом зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкоди у користуванні нею. Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07 червня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_3 було задоволено.
29 серпня 2014 року рішенням суду ОСОБА_3 було позбавлено батьківських прав. 
ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 неодноразово зверталися до суду з уточненням та доповненням позовних вимог.
ОСОБА_1  обґрунтовує свої вимоги тим, що ОСОБА_3 в порушення прав дитини незаконно подарував належний йому будинок в Монастирищенському районі і це суперечить інтересам дитини. Крім того, вселення відповідача та набуття права власності на частину спірної квартири також буде порушувати інтереси прав дитини, оскільки останній позбавлений батьківських прав, хворіє на хронічний алкоголізм та має психічні відхилення.
Остаточно визначившись з обсягом позовних вимог позивач просила суд визнати недійсним рішення суду від 07 червня 2012 року та припинити дію (скасувати) витяг з державного реєстру від 14 лютого 2013 року про виділення ОСОБА_3 частини однокімнатної квартири, яка фактично є власністю ОСОБА_1 . 
Ухвалою суду від 10 листопада 2023 року замінено третю особу яка не заявляє самостійних вимог - державного реєстратора реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції Пономаренка М.Ф. на правонаступника Реєстраційну службу Уманської міської ради. В судовому засіданні 24 січня 2024 року уточнено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог – відділ державної реєстрації виконавчого комітету Уманської міської ради.
Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 листопада 2024 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Рішення суду обґрунтовано тим, що позовні вимоги в частині визнання недійсним рішення суду від 07 червня 2012 року не можуть бути задоволені, оскільки суд першої інстанції не наділений повноваженнями та не може скасувати рішення суду в іншій справі, яке вступило в законну силу. Таким правом наділені лише суди вищих інстанцій (апеляційної та касаційної).
Щодо інших вимог позовної заяви, судом зазначено, що позивач не надала суду достатніх та належних доказів, які б підтверджували обставини, викладені в їх підтвердження, обрала неналежний спосіб захисту своїх прав а також прав та інтересів дочки сторін.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 просили скасувати рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 листопада 2024 року як незаконне та ухвалити нове рішення, яким скасувати рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07 червня 2012 року (провадження № 2/2318/372/12) та припинити дію витягу з державного реєстру на нерухоме майно, виданого ОСОБА_3 № 142324 від 12 лютого 2013 року.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що під час ухвалення рішення судом першої інстанції проігноровано ту обставину, що рішення суду від 07 червня 2012 року, яким за ОСОБА_3 було визнано право власності на частину квартири АДРЕСА_1 та вселення його у вказану квартиру є незаконним і підлягає скасуванню, оскільки порушує в першу чергу права дитини сторін у справі. Стороною позивача надано всі належні та допустимі докази для задоволення цієї вимоги та вимоги про припинення дії витягу з державного реєстру на нерухоме майно, виданого ОСОБА_3 № 142324 від 12 лютого 2013 року, однак судом безпідставно їх не враховано під час розгляду справи. 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
На адресу суду надійшли заяви відділу державної реєстрації виконавчого комітету Уманської міської ради та органу опіки та піклування виконавчого комітету Уманської міської ради про розгляд справи без їх участі. При ухваленні постанови просять врахувати інтереси дитини та покладаються на думку суду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26 липня 2007 року розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , зареєстрований 10 листопада 2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Уманського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 527.
Відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 22 вересня 2003 року ОСОБА_5 продав, а ОСОБА_1 купила належну продавцю ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1 . Зазначене також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 1552296 від 24 вересня 2003 року та технічним паспортом на квартиру.
Відповідно до копії будинкової книги на вищезазначену квартиру, долученої позивачем до матеріалів справи, ОСОБА_3 зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 з 08 липня 2005 року.
Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07 червня 2012 року визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , як майно набуте в період шлюбу. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , як майно набуте в період шлюбу. Вирішено вселити ОСОБА_3 в квартиру АДРЕСА_1 та зобов`язано ОСОБА_1 не чинити йому перешкоди в користуванні квартирою. Рішенням суду встановлено, що сторони, перебуваючи у шлюбі з 22 вересня 2003 року придбали квартиру АДРЕСА_1 та зазначене майно є спільною сумісною власністю подружжя.
Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 24 вересня 2012 року рішення Уманського міськрайонного суду від 07 червня 2012 року залишено без змін.
12 лютого 2013 року державним реєстратором Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області Пономаренко М.Ф. на підставі рішення суду (серія та номер: 2/2318/374/2012, виданого 07 червня 2012 року, видавник: Уманський міськрайонний суд Черкаської області) внесено запис: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 379554 від 14 лютого 2013 року про виділення ОСОБА_3 на праві приватної спільної часткової власності 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 .
Відповідно до акту від 15 квітня 2013 року, складеного членами РЕУ-3 в складі майстра дільниці, паспортиста та сусідів та затвердженого начальником РЕУ-3 Боровською Л.В., при перевірці паспортного режиму 15 квітня 2013 року було виявлено, що ОСОБА_3 , 1971 р.н., зареєстрований, але не проживає по АДРЕСА_2 , з листопада 2007 року і по теперішній час.
У межах розгляду справи № 705/1382/2016-ц за клопотання позивача та її представника судом було досліджено матеріали справи № 2-2452/11, з матеріалів яких було встановлено таке.
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 грудня 2012 року, яка залишена в силі ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 24 січня 2013 року відмовлено повністю у задоволенні вимог ОСОБА_1 про скасування рішення Уманського міськрайонного суду від 07 червня 2012 року за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину квартири, усунення перешкод в користуванні квартирою та вселення.
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05 березня 2013 року, яка залишена в силі ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 10 липня 2013 року, залишено без задоволення заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Уманського міськрайонного суду від 07 червня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину квартири, усунення перешкод в користуванні квартирою та вселення.
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 грудня 2013 року, яка залишена без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 30 квітня 2014 року, залишено без задоволення заяву ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Уманського міськрайонного суду від 07 червня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину квартири, усунення перешкод в користуванні квартирою та вселення.
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 06 лютого 2014 року, яка залишена без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 30 квітня 2014 року, відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду від 07 червня 2012 року.
Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 30 квітня 2014 року відмовлено у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2 про роз`яснення ухвали апеляційного суду Черкаської області від 30 квітня 2014 року про залишення без змін ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 грудня 2013 року.
Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 02 червня 2014 року відмовлено представнику ОСОБА_1 – ОСОБА_2 в задоволенні заяви про роз`яснення ухвали апеляційного суду Черкаської області від 24 вересня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину квартири, усунення перешкод в користуванні квартою та вселення.
Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 29 серпня 2014 року скасовано рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17 січня 2014 року та позбавлено ОСОБА_3 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_6 , 2002 року народження. 
Відмовлено ОСОБА_3 в задоволенні позову про усунення перешкод в спілкуванні з дитиною та у її вихованні.
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 листопада 2014 року, яка залишена без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 11 грудня 2014 року, залишено без задоволення заяву ОСОБА_1 , про перегляд рішення Уманського міськрайонного суду від 07 червня 2012 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину квартири, усунення перешкод в користуванні квартирою та вселення, у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 березня 2016 року, яка залишена без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 07 червня 2016 року, залишено без задоволення заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Уманського міськрайонного суду від 07 червня 2012 року та ухвали апеляційного суду Черкаської області від 24 вересня 2012 року у зв`язку з нововиявленими обставинами по цивільній справі № 2/2318/374/2012 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину квартири, усунення перешкод в користуванні квартирою та вселення.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 07 липня 2016 року відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07 червня 2012 року у зв`язку з нововиявленими обставинами, за касаційною скаргою ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 07 червня 2016 року.
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26 березня 2021 року, яка залишена без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 11 травня 2021 року, залишено без розгляду заяву ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Уманський МВДС про поворот виконання рішення суду від 07 червня 2012 року. 
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09 червня 2021 року, яка залишена без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 20 липня 2021 року, відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими та виключними обставинами у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину квартири, усунення перешкод в користуванні квартирою.
Остаточно визначившись з обсягом позовних вимог, позивач та її представник просили суд скасувати (визнати недійсним) рішення суду від 07 червня 2012 року та припинити дію (скасувати) витяг з державного реєстру від 14 лютого 2013 року про виділення ОСОБА_3 1/2 частини однокімнатної квартири, яка фактично є власністю ОСОБА_1 .
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині скасування (визнання недійсним) рішення суду від 07 червня 2012 року у справі № 2-2452/11, яке набрало законної сили, районний суд виходив з того, що чинним законодавством не передбачено порядку скасування судом першої інстанції під час розгляду нової справи судового рішення в іншій справі. Новий перегляд вказаного рішення суду від 07 червня 2012 року під час розгляду справи № 705/1382/16-ц буде порушенням принципу res judicata - остаточності рішень суду, оскільки розглядаючи позовні вимоги ОСОБА_1 в тому контексті, в якому вони викладені та підтримані в суді, суду слід буде здійснити переоцінку обставин, які встановлені судовим рішенням у справі № 2-2452/11, яке набрало законної сили. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду в цій частині, оскільки законність та обґрунтованість судових рішень, правильність застосування судом норм матеріального права, наявність порушень норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, перевіряються лише судами апеляційної та касаційної інстанції. Із встановлених обставин справи вбачається, що рішення суду від 07 червня 2012 року, яке позивач ОСОБА_1 просить скасувати у поданій до суду позовній заяві, оскаржувалося нею до суду апеляційної інстанції та ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 24 вересня 2012 року залишено без змін. 
Доводи апеляційної скарги про те, що скасування рішення районного суду є необхідним для забезпечення захисту життя та здоров`я як позивача так і її дитини не ґрунтуються на вимогах закону, які передбачають механізм оскарження судових рішень в апеляційній та касаційній інстанціях та не спростовують висновків суду про принцип остаточності судового рішення. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і в частині відмови в задоволенні позову про припинення дії (скасування) Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, оскільки Витяг сам по собі є роздрукованою Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо суб`єкта і така вимога не є ефективним способом захисту порушених прав позивача. 
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Ч. 2 ст. 83 ЦПК України визначає, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.
За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду про відмову в задоволенні позовних вимог. 
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування - відсутні.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, 

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 листопада 2024 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 28 лютого 2025 року.

Судді