П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2025 року
м. Київ
справа № 990/361/24
провадження № № 11-1заі25
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Шевцової Н. В., 
суддів Банаська О. О., Булейко О. Л., Власова Ю. Л., Воробйової І. А., Гриціва М. І., Губської О. А., Єленіної Ж. М., Кишакевича Л. Ю., Короля В. В., Кривенди О. В, Мазура М. В., Мартєва С. Ю., Пількова К. М., Погрібного С. О., Ступак О. В., Ткача І. В., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Усенко Є. А.
розглянула в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 12 грудня 2024 року (судді Соколов В. М., Мацедонська В. Е., Загороднюк А. Г., Єресько Л. О., Білак М. В.) у справі № 990/361/24 за позовом  ОСОБА_1 до Верховної Ради України про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИЛА:
Короткий зміст та обґрунтування наведених у позовній заяві вимог
1.                   У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду (далі - Касаційний адміністративний суд) як суду першої інстанції з позовом до Верховної Ради України, у якому просив визнати протиправними дії та бездіяльність, зобов`язання вчинити дії.
 
2.           На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є інвалідом І групи, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції категорії 1, ветераном праці, якому відповідно до пенсійної справи призначено державну страхову ядерну пенсію з 04 березня 1991 року.
3.           У зв`язку з невиконанням Україною, на думку позивача, зобов`язань щодо відшкодування та компенсування страхової - ядерної шкоди, заподіяної життю і здоров`ю людини, в повному абсолютному гарантованому обсязі, він близько 300- 400 разів звертався до Верховної Ради України з повідомленнями, заявами, скаргами, клопотаннями, у яких просив відновити його право на отримання відповідних виплат.
4.           Вважаючи протиправною бездіяльність Верховної Ради України щодо відновлення його права на пільги, компенсації та гарантії як ліквідатора аварії на Чорнобильській атомній електростанції, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
5.           Ухвалою Касаційного адміністративного суду від 02 грудня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків протягом десяти днів з моменту отримання цієї ухвали, шляхом подачі уточненої позовної заяви з конкретизацією вимог і викладом обставин, передбачених статтею 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), з підтвердженням обставин, якими обґрунтовуються його позовні вимоги, надати докази порушення його прав та свобод з боку відповідача (Верховної Ради України) саме при здійсненні ним функцій органу законодавчої влади відповідно до норм діючого законодавства.
6.           Ухвалою Касаційного адміністративного суду від 12 грудня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто скаржнику.
7.           Судове рішення мотивовано тим, що позивач не усунув недоліків позовної заяви в частині подання до суду уточненої позовної заяви з конкретизацією вимог і викладом обставин, передбачених статтею 160 КАС України, з підтвердженням обставин, якими обґрунтовуються його позовні вимоги, надання доказів порушення прав та свобод позивача з боку відповідача саме при здійсненні функцій органу законодавчої влади відповідно до норм діючого законодавства, а також надання власного письмового підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав до суду.
Короткий зміст та обґрунтування вимог, наведених в апеляційній скарзі 
8.           В апеляційній скарзі позивач зазначає, що суд першої інстанції порушив його конституційне право на судовий захист, а також норми матеріального та процесуального права.
9.            На думку позивача, суд першої інстанції також порушив норми Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, Цивільного кодексу України, Кримінального кодексу України.
10.         Ураховуючи викладене, скаржник просить скасувати ухвалу Касаційного адміністративного суду від 12 грудня 2024 року.
Позиція інших учасників справи стосовно апеляційної скарги
11.         На момент розгляду справи відзив від Верховної Ради України на апеляційну скаргу ОСОБА_1 до Великої Палати Верховного Суду не надійшов.
Рух апеляційної скарги
12.       Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 16 січня 2025 року відкрила апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 12 грудня 2024 року, а ухвалою від 30 січня 2025 року призначила справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без виклику її учасників на підставі пункту 1 частини першої та частини третьої статті 311 КАС України, а саме з огляду на те, що у справі відсутні клопотання від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, а також ураховуючи те, що характер спірних правовідносин не вимагає участі сторін.
ПОЗИЦІЯ ВЕЛИКОЇ ПАЛАТИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Релевантні джерела права й акти їх застосування. Оцінка висновків суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи
13.         Велика Палата Верховного Суду, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги щодо порушення норм процесуального права судом першої інстанції, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.
14.         Згідно зі статтею 6 Конвенція про захист прав людини і основоположних свободкожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
15.         Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
16.               Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
17.               Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений у цій статті, зокрема шляхом визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3 частини першої статті 5 КАС України).
18.               Відповідно до частин першої, другої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
19.               В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. 
20.               З матеріалів справи вбачається, що Касаційний адміністративний суд  ухвалою від 02 грудня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишив без руху з наданням десятиденного строку для усунення недоліків позовної заяви.
21.               У вказаній ухвалі суд першої інстанції зазначив, що позивач не дотримався вимог пунктів 4, 5, 9 частини п`ятої статті 160 КАС України, оскільки не сформульовано зміст позовних вимог до визначеного ним відповідача - Верховної Ради України, відповідно до статті 266 КАС України, позовні вимоги визначені у спосіб, що унеможливлює встановлення їх конкретного змісту та визначення способу відновлення права, за захистом якого він звернувся. У позовній заяві не наведено виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги й не визначено, якими саме рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено права позивача та які саме.
22.               Зокрема, Касаційний адміністративний суд наголосив на тому, що позовна заява не містить доводів щодо протиправності дій чи бездіяльності Верховної Ради України під час здійснення нею законодавчої діяльності щодо позивача та в позові відсутні посилання на відповідні дії, в межах наданих Верховному Суду повноважень, які необхідно вчинити для відновлення порушених прав позивача.
23.               Вимоги позивача не відповідають наведеним приписам норм процесуального права та позбавляють Верховний Суд можливості встановити дійсний зміст і суть правовідносин, що виникли між позивачем та Верховною Радою України. Відповідно предмет доказування у цій справі позивачем так і не визначено, а обраний ним спосіб захисту порушеного права стосується лише його соціальних прав як особи, що має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та інваліда І групи.
24.               Крім цього, на порушення пункту 11 частини п`ятої статті 160 КАС України позивачем не надано власного письмового підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
25.               Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
26.               Згідно із частиною другою статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
27.               Судом першої інстанції надано строк позивачу для усунення недоліків позовної заяви шляхом подачі уточненої позовної заяви з конкретизацією вимог і викладом обставин, передбачених статтею 160 КАС України, з підтвердженням обставин, якими обґрунтовуються його позовні вимоги, наданням доказів порушення його прав та свобод з боку відповідача (Верховної Ради України) саме при здійсненні ним функцій органу законодавчої влади відповідно до норм діючого законодавства.
28.               11 грудня 2024 року на адресу Касаційного адміністративного суду надійшла скарга ОСОБА_1 , в якій він просив: 
- забезпечити право на гарантований суд  відповідно до Конституції України;
- розглядати справу за його участю; 
- не шукати підстави для відмови у розгляді справи; 
- при вирішенні правосуддя чітко вказувати норми Конституції України на підставі яких прийнято рішення Іменем України; залучити до матеріалів справи статтю «залишені напризволяще»; 
- зобов`язати відповідача  відповідно до частини другої статті 77 КАС України забезпечити Суд відповідними доказами по справі, а саме: надати суду всі 300-400 звернень, офіційно зареєстрованих Верховною Радою України з 2016 року по сьогодні, з вимогою вчинити контроль за діяльність виконавчих органів державної влади та офіційні відповіді на звернення;
- зобов`язати відповідача надати пояснення «хто знищив 60 % населення України за роки незалежності з 1991 року по сьогодні?». 
29.         Аналізуючи пояснення  ОСОБА_1 , надані на усунення недоліків позовної заяви, Велика Палата Верховного Суду зазначає таке.
30.         Вимоги щодо форми та змісту позовної заяви визначені у статті 160 КАС України, згідно із частиною першою якої у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
31.         За змістом пункту 2 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.
32.         На підставі пунктів 4, 5, 9 частини п`ятої цієї статті в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.
33.         Необхідність дотримання позивачем вимог частини п`ятої статті 160 КАС України спрямована на формування у суду та учасників справи стійкого уявлення про предмет і засоби доказування в адміністративній справі, зміст і особливості спірних адміністративно-правових відносин.
34.         За змістом позовної заяви  ОСОБА_1 цей позов поданий на захист порушених, на його думку, соціальних прав позивача.
35.         Велика Палата Верховного Суду наголошує, що захист у судовому порядку порушених соціальних прав позивача здійснюється, як правило, шляхом заявлення позовних вимог до відповідного органу, до повноважень якого чинним законодавством віднесено призначення, обчислення та здійснення соціальних виплат (орган Пенсійного фонду України, відповідне управління соціального захисту населення тощо). Саме тому, звертаючись до суду з позовом на захист порушених соціальних прав до Верховної Ради України, позивач має конкретно та чітко зазначити, які саме рішення, дії чи бездіяльність законодавчого органу спричинили порушення його соціальних прав, обґрунтувати ці порушення та чітко визначити, які рішення чи дії він просить суд зобов`язати відповідача прийняти або вчинити на поновлення його порушених соціальних прав. 
36.         Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції обґрунтовано зазначив про те, що позивач не усунув недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі від 02 грудня 2024 року. ОСОБА_1 не сформулював та не конкретизував зміст позовних вимог відповідно до статті 266 КАС України, не зазначив, які конкретно правовідносини виникли між ним і Верховною Радою України, в межах яких необхідно поновити порушені права, свободи чи інтереси. 
37.         Доводи позивача з посиланням на норми чинного законодавства та Конституції України не є усуненням недоліків позовної заяви, про які йшлося в ухвалі Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду від 02 грудня 2024 року.
38.         Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, в установлений судом строк.
39.         Оскільки ОСОБА_1 у встановлений судом строк не усунув недоліки, які вказано в ухвалі Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду від 02 грудня 2024 року, то Велика Палата Верховного Суду висновує про те, що суд першої інстанції правомірно повернув ОСОБА_1 його позовну заяву.
40.         Інші доводи та міркування, викладені в апеляційній скарзі, також не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.
41.         Велика Палата Верховного Суду звертає увагу позивача на те, що згідно із частиною восьмою статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
42.               Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
43.               Згідно з положеннями статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
44.               Ураховуючи наведене, Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, адже оскаржувану ухвалу від 12 грудня 2024 року суд першої інстанції постановив з дотриманням норм матеріального та процесуального права, викладені в апеляційній скарзі твердження позивача не спростовують правильності висновків суду.
Висновки щодо розподілу судових витрат
45.               Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
46.               Оскільки Велика Палата Верховного Суду не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 266, 308, 311, 316, 322, 325 КАС України, Велика Палата Верховного Суду 
ПОСТАНОВИЛА:
1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 12 грудня 2024 року у справі №990/361/24 за позовом ОСОБА_1 до Верховної Ради України про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                      Н.В. Шевцова 
Судді: | О. О. Банасько           О. Л. Булейко           Ю. Л. Власов           І. А. Воробйова           М. І. Гриців           О. А. Губська           Ж. М. Єленіна           Л. Ю. Кишакевич           В. В. Король | | О. В. Кривенда М. В. Мазур С. Ю. Мартєв К. М. Пільков С. О. Погрібний О. В. Ступак І. В. Ткач О. С. Ткачук В. Ю. Уркевич Є. А. Усенко