ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 р.	Справа № 592/18187/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,
Суддів: Кононенко З.О. ,  Калиновського В.А. ,
за участю секретаря судового засідання Афанасьєвої К.Р.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.12.2024, головуючий суддя І інстанції: Косолап М.М., м. Суми, повний текст складено 05.12.24 року по справі № 592/18187/24
          за позовом          ОСОБА_1  
          до         Інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП в Сумській області ДПП Сонька Миколи Олександровича ,         Департаменту патрульної поліції                 
          про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду  до Інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області старшого лейтенанта поліції Сонько Миколи Олександровича (далі – відповідач-1), Департаменту патрульної поліції (далі – відповідач-2), в якому просила скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3360644, якою її притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 грудня  2024 року у справі № 592/18187/24 позов залишено без задоволення.
Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.12.2024 у справі №592/18187/24 та ухвалити нове, яким позов задовольнити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на те, що при проведенні фіксації швидкості руху певного транспортного засобу автоматична фото- і відеотехніка повинна бути розміщена стаціонарно вмонтованим способом, натомість, ручне використання засобів автоматичної фото- і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам ст. 40 Закону України «Про Національну проліцію» та може надати значну похибку вимірювання. Позивач зазначає, що, дослідивши наданий відповідачем до матеріалів справи відеозапис, встановлено, що на рухомий автомобіль Opel Zafira, н.з. НОМЕР_1 наведено ціль та протягом приблизно 3 секунд здійснювався замір швидкості. В цей момент видно значну рухливість (вверх, вниз) приладу TruCam, що може свідчити про проведення моменту фіксації швидкості автомобіля TruСam LTI 20\20 008384 з руки (рук). Така вібрація приладу TruCam може дати більшу похибку, аніж передбачено свідоцтвом про повірку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля, яким керував позивач. Крім того, позивач зазначає, що відповідачем не надано до суду доказів того, що лазерний вимірювач швидкості TruCam в момент фіксації правопорушення був стаціонарно розміщений, а також того, що фіксація правопорушення здійснювалась в зоні дії дорожнього знаку п. 5.70.
Відповідачі, Департамент патрульної поліції Національної поліції України та Інспектор взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області старший лейтенант поліції Сонько Микола Олександрович, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.
Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали даної справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст.308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено  в суді апеляційної інстанції, що 28.10.2024 в Сумській області, Охтирському районі, с. Боромля, вул. АД Н12, 38, інспектором 1 взводу 2 роти 1 батальйону УПП в Сумській області Сонько М.О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 3360644, відповідно до якої до ОСОБА_1  застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. за частиною 1 статтею 122 КУпАП.
Відповідно до постанови 28.10.2024 о 13:56:05 в с. Боромля, вул. АД Н12, 38 ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Opel Zafira, номерний знак НОМЕР_1 в населеному пункті позначеним знаком 5.49 «Початок населеного пункту» зі швидкістю 73 км/год., що перевищує допустиму швидкість на 23 км/год. Швидкість вимірювалась лазерним приладом TruCAM LTI 20/20 008384, чим порушила п. 12.4 ПДР України порушення швидкісного режиму в населених пунктах.
З наданих відповідачем відеозапису з лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 (серійний номер 008384) та фотознімку встановлено рух автомобіля Opel Zafira, номерний знак НОМЕР_1 , на який наведено позначку оптичного прицілу та здійснено вимірювання швидкості, на екрані приладу зафіксовано числовий показник швидкості 73 км./год. Зазначена локація Н12, с. Боромля, ліміт швидкості 50 км./год., дистанція 138,2 м., дата 28.10.2024, час 13:55:48.
Відповідно до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/29284 від 07.11.2024 лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 № ТС008384 останню повірку пройшов 07.11.2024.
Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернулась до суду з даним позовом.
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для скасування оспорюваної постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст. 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).
Відповідно до п. п. 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 12.4. Правил зазначено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
Згідно з ч. 1 статті 122 КУпАП за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.
Як встановлено матеріалами справи, 28.10.2024 о 13:56:05 в с. Боромля, вул. АД Н12, 38 ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Opel Zafira, номерний знак НОМЕР_1 в населеному пункті, позначеним знаком 5.49 «Початок населеного пункту» зі швидкістю 73 км/год., що перевищує допустиму швидкість на 23 км/год. Швидкість вимірювалась лазерним приладом TruCAM LTI 20/20 008384, чим порушила п. 12.4 ПДР України порушення швидкісного режиму в населених пунктах, чи скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Відповідач-1 скоєне позивачем правопорушення, доводить відеозаписом та фотознімком лазерного вимірювача швидкості руху приладу TruCAM LTI 20/20 (серійний номер 008384), відповідно до яких зафіксовано автомобіль позивачки Opel Zafira, номерний знак НОМЕР_1 , який рухається по автодорозі Н12 в с. Боромля 28.10.2024 о 13:55:48 зі швидкістю 73 км/год., що перевищує в межах населеного пункту дозволену швидкість 50 км/год. Замір швидкості здійснений на відстані 138,2 м., що відповідає інструкції з експлуатації.
В своїй апеляційній скарзі апелянт не погоджується з рішенням суду першої інстанції та зазначає про неправомірність використання приладу фіксації швидкості, оскільки заміри швидкості робились тримаючи прилад в руках, зокрема, вказує, що відповідачем на рухомий автомобіль Opel Zafira, н.з. НОМЕР_1 наведено ціль та протягом приблизно 3 секунд здійснювався замір швидкості. В цей момент видно значне дрибіжання (вверх, вниз) приладу TruCam, що може свідчити про проведення моменту фіксації швидкості автомобіля TruСam LTI 20\20 008384 з руки (рук). Така вібрація приладу TruCam, може дати більшу похибку, а ніж передбачено свідоцтвом про повірку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля, яким керував позивач.
З цього приводу колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 ІІ здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.
Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.
З відстані у 350-450 м поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону.
Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості.
При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника.
Виробник приладу TruCam (LTI, США) застосував алгоритм шифрування AES з метою посилення достовірності доказової бази дорожньої поліції в суді в разі оскарження факту порушення.
Правильність реалізації у приладі TruCam LTI 20/20 зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.
Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але, також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.
Тому, достовірність інформації про порушення правил дорожнього руху може бути перевірена в будь-який момент після її фіксації приладом TruCam, у тому числі під час її пред`явлення в якості речового доказу в адміністративному судовому процесі.
Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для LTI 20/20 TruCam, визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 № 437 і становить 1 рік.
Необхідно зазначити, що можливість використання виробу «LTI 20/20 ТruСАМ II», виробництва Laser Technology Inc., підтверджується наявністю виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 15.12.2023 за № 04/05/02- Експертний висновок лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів LTI 20/20 TruCAM II від 15.12.2023 за №04/05/02-1179/ВС1 зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних (а.с. 30).
Проведення повірки передбачено «Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації та оформлення її результатів» затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 08.02.2016 № 193.
Так, відповідно до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/29284 від 07.11.2024 лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 № ТС008384 останню повірку пройшов 07.11.2024 (а.с. 31). 
Крім того, вимірювач TruCam LTI 20/20  відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму, вимірювач TruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортного засобу в автоматичному режимі. Алгоритм обробки вимірювальної інформації забезпечують отримання результатів вимірювання швидкості руху ТЗ в межах максимально допустимої похибки, як в ручному та автоматичному режимах: + 2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год; + 1 % в діапазоні від 201 км/год до 320 км/год (а.с. 32).
З огляду на викладене, лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 зареєстрований в державному реєстрі транспортних засобів вимірювальної техніки та дозволений для використання на території України, а прилад TruCam LTI 20/20 з серійним номером ТС008384 пройшов випробування відповідності, сертифікат якого був чинний станом на дату винесення оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення та даний прилад може використовуватися в ручному режимі.
Отже, за технічними характеристиками, лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання швидкості руху транспортних засобів в ручному режимі, а тому його дані можливо розцінювати як доказ у справі.
Таким чином, доводи апелянта про те, що вимірювання швидкості руху було здійснено приладом TruCam, який знаходився в руках працівника поліції і переміщався у просторі, а не був встановлений стаціонарно, колегією суддів не приймаються, оскільки, як зазначалось в наведених вище нормах, лазерний вимірювач TruCam LTI 20/20 відноситься саме до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань, а крім основного, ручного режиму, вимірювач TruCam LTI 20/20 також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортного засобу в автоматичному режимі.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що позивачем не обґрунтовано, що тримання відповідачем в руках лазерного TruCam вимірювача LTI 20/20 призвело до неправильного встановлення швидкості руху транспортного засобу позивача.
Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги, що відповідачем не надано до суду доказів стосовно того, що фіксації правопорушення здійснювалась в зоні дії дорожнього знаку 5.70.
Посилання на саме дорожній знак п. 5.70, є помилковим, оскільки  відповідно до доводів позовної заяви знаком «Автоматичної відеофіксації порушень Правил дорожнього руху» є саме знак п. 5.76.
Так, згідно розділу 33 «Дорожні знаки» Правил дорожнього руху, до інформаційно вказівних знаків відносяться: 5.76 «Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху», позначає ділянки доріг, де можливе здійснення контролю за порушенням Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та/або електронних засобів.
Разом з тим, прилад TruCam LT1 20/20 не є автоматичним засобом вимірювальної техніки, а дорожній знак 5.76 ПДР України інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями ПДР за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів фіксації саме щодо змонтованої техніки автоматичному режимі.
Також, колегія суддів звертає увагу, що навіть за відсутності такого знаку в населеному пункті водій зобов`язаний у будь-якому випадку стежити за безпекою та дорожньою обстановкою, особливо в межах населеного пункту.
Статтею 72 КАС України визначено, що  доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до ч.1 ст.74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Відповідно до ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Згідно з ч.1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Доводи апеляційної скарги рішення суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, тому не є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.12.2024 по справі № 592/18187/24  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		О.М. Мінаєва	
Судді	   	З.О. Кононенко    В.А. Калиновський