П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
04 березня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 400/4478/22	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Димерлія О.О.,
суддів  Шляхтицького О.І., Осіпова Ю.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.04.2024 року у справі №400/4478/22 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Технопарк НВ» до Головного управління ДПС у Миколаївській області, Головного управління ДПС у Волинській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії
У С Т А Н О В И В:
06 жовтня 2022 року товариство з обмеженою відповідальністю «Технопарк НВ» (далі – позивач, товариство) звернулось до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просило:
- визнати протиправними та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 6979262/34375556 від 29.06.2022, № 6979261/34375556 від 29.06.2022, № 6979264/34375556 від 29.06.2022, № 6979265/34375556 від 29.06.2022, № 6979259/34375556 від 29.06.2022, № 6979260/34375556 від 29.06.2022, № 6979263/34375556 від 29.06.2022, № 6979266/34375556 від 29.06.2022, № 6979269/34375556 від 29.06.2022, № 6979267/34375556 від 29.06.2022, № 6979268/34375556 від 29.06.2022, № 7205108/34375556 від 15.08.2022, № 7205107/34375556 від 15.08.2022, № 7205109/34375556 від 15.08.2022, № 7205110/34375556 від 15.08.2022, № 7205111/34375556 від 15.08.2022;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, що виписані товариством з обмеженою відповідальністю «Технопарк НВ», № 1 від 25.03.2022, № 4 від 30.03.2022, № 5 від 30.03.2022, № 3 від 02.04.2022, № 5 від 04.04.2022, № 7 від 07.04.2022, № 13 від 14.04.2022, № 20 від 16.05.2022, № 21 від 16.05.2022, № 24 від 19.05.2022, № 30 від 20.05.2022, № 31 від 23.05.2022, № 32 від 23.05.2022, № 41 від 31.05.2022, № 40 від 24.06.2022, № 41 від 25.06.2022.
Позовні вимоги мотивовані тим, що за результатами здійснення господарських операцій Товариством сформовано та направлено податкові накладні на реєстрацію у Єдиному реєстрі податкових накладних. Разом з тим, за результатами обробки, реєстрацію податкових накладних зупинено, запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про їх реєстрацію в ЄРПН.
Так, на виконання цієї пропозиції, позивач надав до контролюючого органу пояснення та копії документів щодо зупинених накладних, які, на його думку, підтверджують законність та економічну обґрунтованість господарських операцій, однак відповідачем прийнято спірні рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Позивач вважає, що у відповідача відсутні підстави для прийняття оскаржуваних рішень про відмову в реєстрації податкових накладних, оскільки контролюючий орган має конкретизувати перелік документів, необхідних для виконання покладених на нього функцій для того, щоб платник податку чітко розумів адресовану йому вимогу.
За наслідками розгляду зазначеної справи Миколаївським окружним адміністративним судом 16 квітня 2024 року прийнято рішення, яким адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Технопарк НВ» задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 6979262/34375556 від 29.06.2022, № 6979261/34375556 від 29.06.2022, № 6979264/34375556 від 29.06.2022, № 6979265/34375556 від 29.06.2022, № 6979259/34375556 від 29.06.2022, № 6979260/34375556 від 29.06.2022, № 6979263/34375556 від 29.06.2022, № 6979266/34375556 від 29.06.2022, № 6979269/34375556 від 29.06.2022, № 6979267/34375556 від 29.06.2022, № 6979268/34375556 від 29.06.2022, № 7205108/34375556 від 15.08.2022, № 7205107/34375556 від 15.08.2022, № 7205109/34375556 від 15.08.2022, № 7205110/34375556 від 15.08.2022, № 7205111/34375556 від 15.08.2022.
Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, що виписані товариством з обмеженою відповідальністю «Технопарк НВ», № 1 від 25.03.2022, № 4 від 30.03.2022, № 5 від 30.03.2022, № 3 від 02.04.2022, № 5 від 04.04.2022, № 7 від 07.04.2022, № 13 від 14.04.2022, № 20 від 16.05.2022, № 21 від 16.05.2022, № 24 від 19.05.2022, № 30 від 20.05.2022, № 31 від 23.05.2022, № 32 від 23.05.2022, № 41 від 31.05.2022, № 40 від 24.06.2022, № 41 від 25.06.2022.
Висновок суду першої інстанції про обґрунтованість і доведеність позовних вимог вмотивований тим, що рішення про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не є обґрунтованими та вмотивованими, оскільки не містять переконливих і зрозумілих мотивів їх прийняття, та не встановлюють, які саме первинні документи не надано до контролюючого органу.
Не погодившись із зазначеним рішенням суду, Головним управлінням ДПС у Волинській області (далі – скаржник, податковий/контролюючий орган) подано апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить апеляційний суд скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що відповідно до фактичних обставин справи, ТОВ «Технопарк НВ» направлено податкові накладні на реєстрацію до Єдиного державного реєстру, однак, їх реєстрацію зупинено на підставі приписів п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Посилаючись, зокрема, на ненадання позивачем копій документів, скаржник уважає, що комісією контролюючого органу правомірно прийнято рішення про відмову у реєстрації поданих податкових накладних.
Позивач – товариство з обмеженою відповідальністю «Технопарк НВ» не скористалося своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу, яке у відповідності до вимог ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування норм матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Зокрема, як з`ясовано апеляційним судом та установлено судом першої інстанції, що 24.03.2022 року між ТОВ «Технопарк НВ» (перевізник) та ТОВ «Вектор 2011» (експедитор) укладено Договір перевезення вантажу №2403221.
Відповідно до умов вказаного Договору №2403221 перевізник зобов`язується систематично, протягом строку дії даного договору, приймати і доставляти територією України належним йому на праві власності чи/або користування (оренди, лізингу тощо) вантажним автомобільним транспортом, у встановлені даним договором строки, ввірені йому експедитором вантажі до пункту призначення, та видавати зазначені вантажі уповноваженим на одержання вантажів особам (вантажоодержувачам), а експедитор – подавати до перевезення вантажі у погодженому сторонами обсязі та сплачувати перевізнику за перевезення вантажів плату, згідно умов даного договору.
На виконання умов Договору №2403221, у березні – червні 2022 року ТОВ «Технопарк НВ» здійснено постачання товарів контрагента ТОВ «Вектор 2011».
Факт постачання товарів підтверджено актами надання послуг № 1/03 від 25.03.2022 року, № 3/04 від 02.04.2022 року, № 4/03 від 30.03.2022 року, № 5/03 від 30.03.2022 року, № 5/04 від 04.04.2022 року, № 7/04 від 07.04.2022 року, № 13/04 від 14.04.2022 року, № 20/05 від 16.05.2022 року, № 21/05 від 16.05.2022 року, № 24/05 від 19.05.2022 року, № 30/05 від 20.05.2022 року, № 31/05 від 23.05.2022 року, № 32/05 від 23.05.2022 року, № 40/06 від 24.06.2022 року, № 41/05 від 31.05.2022 року, № 41/06 від 25.06.2022 року.
На виконання вимог пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України) ТОВ «Технопарк НВ» складено та направлено на реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) податкові накладні:
№ 1 від 25.03.2022, № 4 від 30.03.2022, № 5 від 30.03.2022, № 3 від 02.04.2022, № 5 від 04.04.2022, № 7 від 07.04.2022, № 13 від 14.04.2022, № 20 від 16.05.2022, № 21 від 16.05.2022, № 24 від 19.05.2022, № 30 від 20.05.2022, № 31 від 23.05.2022, № 32 від 23.05.2022, № 41 від 31.05.2022, № 40 від 24.06.2022, № 41 від 25.06.2022.
Відповідно до змісту отриманих квитанцій вказані податкові накладні прийнято, але їх реєстрацію зупинено. З посиланням на п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, зазначено, що обсяг постачання товару/послуг 49.41.19, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, які на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, яке у свою чергу відповідає вимогам п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. У зв`язку з цим, запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних. (т.1 а.с.47-62)
На підставі вказаного, засобами електронного зв`язку ТОВ «Технопарк НВ» направлено на адресу контролюючого органу повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних, реєстрацію яких зупинено.
29.06.2022 року комісією контролюючого органу прийнято рішення:
- №6979262/34375556 про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 25.03.2022 року в ЄРПН; 
- №6979265/34375556 про відмову у реєстрації податкової накладної №3 від 02.04.2022 року в ЄРПН; 
- №6979261/34375556 про відмову у реєстрації податкової накладної №4 від 30.03.2022 року в ЄРПН; 
- №6979259/34375556 про відмову у реєстрації податкової накладної №5 від 04.04.2022 року в ЄРПН; 
- №6979264/34375556 про відмову у реєстрації податкової накладної №5 від 30.03.2022 року в ЄРПН; 
- №6979260/34375556 про відмову у реєстрації податкової накладної №7 від 07.04.2022 року в ЄРПН; 
- №6979263/34375556 про відмову у реєстрації податкової накладної №13 від 14.04.2022 року в ЄРПН; 
- №6979266/34375556 про відмову у реєстрації податкової накладної №20 від 16.05.2022 року в ЄРПН; 
- №6979269/34375556 про відмову у реєстрації податкової накладної №21 від 16.05.2022 року в ЄРПН; 
- №6979267/34375556 про відмову у реєстрації податкової накладної №24 від 19.05.2022 року в ЄРПН; 
- №6979268/34375556 про відмову у реєстрації податкової накладної №30 від 20.05.2022 року в ЄРПН. 
В якості підстави для прийняття таких рішень зазначено:
«ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування. навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.».
Додаткова інформація: 
«відсутні розрахункові документи (платіжні доручення, банківські виписки), що підтверджують факт оплати, відсутні рахунки, товаро-супроводжуючі документ (ТТН) без підписів.».
Також, 15.08.2022 року комісією контролюючого органу прийнято рішення:
- №7205108/34375556 про відмову у реєстрації податкової накладної №31 від 23.05.2022 року в ЄРПН; 
- №7205107/34375556 про відмову у реєстрації податкової накладної №32 від 23.05.2022 року в ЄРПН; 
- №7205110/34375556 про відмову у реєстрації податкової накладної №40 від 24.06.2022 року в ЄРПН; 
- №7205111/34375556 про відмову у реєстрації податкової накладної №41 від 25.06.2022 року в ЄРПН; 
- №7205109/34375556 про відмову у реєстрації податкової накладної №41 від 31.05.2022 року в ЄРПН.
В якості підстави для прийняття таких рішень зазначено:
«ненадання платником податку копій договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують документацію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування. навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.».
Додаткова інформація: 
«не надано достатній пакет документів, а саме картку рах.361 та акт звірки взаєморозрахунків з контрагентом, відповідно неможливо встановити дотримання платником вимог п. 187.1 ст. 187 ПК України; відсутній договір та рахунок, згідно до якого здійснюється оплата.».
Спірні правовідносини регулюються приписами Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року №1165 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (далі - Порядок №1165), які застосовуються у редакції, чинній на момент виникнення таких правовідносин.
Як передбачено пунктом 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
У підпункті 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що єдиним реєстром податкових накладних є реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно із наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.
Згідно із абзацами першим, другим, п`ятим, десятим пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Пунктом 201.16 статті 201 ПК України установлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
На виконання цієї норми постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних.
Відповідно до п.12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема:
- відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16. статті 201 Кодексу; 
За результатами перевірки, визначеної пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (пункт 13 Порядку № 1246).
01 лютого 2020 року набув чинності Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165.(далі – Порядок № 1165)
Пунктом 3 Порядку № 1165 визначені ознаки податкових накладних/розрахунків коригування, яким вони повинні відповідати для безумовної їх реєстрації.
Відповідно до пунктів 4,5 вказаного Порядку у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідає жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Пунктом 7 Порядку № 1165 передбачено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування установлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Додатком 3 до Порядку № 1165 визначено Критерії ризиковості здійснення операцій, відповідно до пункту 1 якого відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.
Згідно із пунктами 10, 11 Порядку № 1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;
2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначено Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим наказом Міністерства фінансів України №520 від 12.12.2019 року (далі - Порядок №520).
У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.
Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:
- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня. 
Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі в разі: 
ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; 
та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; 
та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що рішення комісії контролюючого органу повинно містити, як чітку підставу для зупинення реєстрації ПН/РК, так і чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.
Як з`ясовано судовою колегією та слідує зі змісту копій квитанцій про зупинення реєстрації складених Товариством податкових накладних, контролюючий орган зупинив їх реєстрацію у зв`язку з тим, що:
«обсяг постачання товару/послуг 49.41.19, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, які на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, яке у свою чергу відповідає вимогам п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.».
Слід зазначити, що зупинення реєстрації ПН/РК за пунктом 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій відбувається у разі одночасного дотримання трьох умов: 
відсутність товару в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товару, що на постійній основі постачається; 
обсяг постачання дорівнює або перевищує товарні залишки; 
переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.
За таких обставин, у разі зупинення реєстрації податкових накладних на підставі пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, контролюючий орган має витребувати від платника документи на спростування наявних у органу ДПС сумнівів, пов`язаних з легальністю діяльності юридичної особи, вказавши які саме аспекти належить висвітити платнику податків у своїх поясненнях.
Натомість, як установлено судом першої та апеляційної інстанцій, надіслані позивачу квитанції містять вимогу щодо надання пояснення та копій документів щодо підтвердження інформації, зазначених податкових накладних, без зазначення конкретної пропозиції щодо переліку документів, необхідних та достатніх для прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН.
Разом з тим, формальне зазначення у квитанціях пропозиції «надання пояснень та копій документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній/розрахунку коригування для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН» є лише дублюванням норми підпункту 3 пункту 11 Порядку №1165.
Так, недотримання податковим органом принципу «правової визначеності» під час зупинення реєстрації податкових накладних призвело до необізнаності платника податків в частині визначення вичерпного переліку необхідних документів, які товариство повинно надати контролюючому органу, внаслідок чого позивач не зміг належним чином виконати свої обов`язки щодо реєстрації податкової накладної.
Крім цього, апеляційний суд звертає увагу, що здійснення моніторингу відповідності податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій контролюючого органу.
Суб`єкти владних повноважень, ухвалюючи рішення, якими, зокрема, обмежується права платника податків, повинні уникати надмірного формалізму. Обсяг документів, які надаються платниками податку на додану вартість з метою усунення сумнівів у контролюючих органів щодо легальності відповідної операції за наслідками якої складено податкову накладну, яку подано для реєстрації якої в ЄРПН і, хоч і є визначеним у Порядку №520, проте завжди є унікальним та залежить від організації господарських взаємовідносин між суб`єктами господарювання, змісту договірних відносин між такими, а також особливостями законодавчого врегулювання діяльності тієї чи іншої сфери бізнесу.
Саме за результатами детального дослідження змісту документів (в тому числі договору), наданих на підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній, можливим є формування висновків щодо можливості чи неможливості реєстрації є ЄРПН податкової накладної, реєстрація якої зупинена згідно із відповідною квитанцією.
У постанові від 03.11.2021 року у справі № 360/2460/20 Верховний Суд за наслідками аналізу положень Порядку №520 зазначив, що можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.
За таких обставин, посилання скаржника на відсутність необхідності роз`яснення контролюючого органу, які саме документи необхідно подати для реєстрації, не ґрунтується на встановлених обставинах справи та раніше неодноразово висловлених висновках Верховного Суду в подібних правовідносинах.
Відтак, недотримання податковим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації податкових накладних щодо оформлення квитанцій прямо вказує на те, що рішення, які прийнято на наступному етапі, тобто рішення комісії про відмову у реєстрації податкових накладних, теж не є законними.
Судова колегія акцентує увагу на тому, що позивачем надіслано контролюючому органу повідомлення про подання пояснень та копії документів щодо податкових накладних, реєстрацію яких зупинено. До повідомлення позивачем додані пояснення та пакет документів на підтвердження проведення господарських операцій.
Разом з цим, податковий орган, після отримання від позивача письмових пояснень з доданими документами, в рамках їх розгляду, на адресу Товариства жодних запитів щодо недостатності документів або їх невідповідності чинному законодавству України для прийняття рішення не надсилав.
При цьому, усі надані з поясненнями документи в повній мірі розкривають зміст та обсяг господарських операцій. Тобто, позивачем надано пояснення та усі необхідні документи передбачені Порядком №520, що не дає підстав для прийняття рішень про відмову в реєстрації податкових накладних.
За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що подані позивачем документи для реєстрації податкових накладних підтверджують зазначені у них дані та є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Водночас, оскаржуваними рішеннями відмовлено в реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, з огляду на:
«ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування. навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків».
Разом з цим, судова колегія зауважує, що відсутність певного документа чи ненадання його контролюючому органу не може бути підставою для відмови в реєстрації податкових накладних без наведення відповідного обґрунтування, а також за умови, якщо інші надані документи підтверджують проведення господарської операції.
У свою чергу, колегія суддів відхиляє доводи скаржника про те, що товаро-транспортні накладні по операціях з постачання товару не відповідають вимогам, викладеним у Правилах перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363, оскільки в них відсутні необхідні підписи.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-XIV первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.
За змістом цієї норми обов`язковими для первинного документу є такі ознаки: він має містити відомості про господарську операцію; він підтверджує (фіксує) факт операції.
У свою чергу, господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства (стаття 1 цього ж Закону).
Перелік первинних документів, якими оформлюються господарські операції, може бути встановлений правовими нормами.
Відповідно до абзаців двадцять п`ятого та двадцять шостого розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 року за № 128/2568 (далі - Правила № 363), товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу.
Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи. 
Товарно-транспортна накладна є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.
Пунктом 1.1 Правил № 363 установлено, що основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.
Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.
Документи, передбачені Правилами №363, у тому числі товарно-транспортна накладна, не є документами первинного бухгалтерського обліку, які підтверджують придбання та/або продаж товарно-матеріальних цінностей (товару). Товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом.
Так, деякі недоліки товарно-транспортних накладних, виписаних вантажовідправниками або перевізниками, а саме відсутність підписів водіїв, не можуть свідчить про нереальність господарської операції.
Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідач не обґрунтував належним чином з яких підстав наявність таких недоліків у ТТН заважає реєстрації податкових накладних, враховуючи, що позивачем надані всі необхідні первинні документи, які підтверджують здійснення господарських операцій.
Судова колегія також відхиляє доводи скаржника про ненадання позивачем картки рах.361 та акту звірки взаєморозрахунків з контрагентом, оскільки приписами пункту 5 Порядку №520 не передбачено надання саме таких документів на розгляд комісії.
Відтак, посилання на вказані підстави в обґрунтування прийняття рішення про відмову, за відсутності встановленого законодавством вичерпного переліку документів, та за умови не наведення комісією доказів того, що документи, подані позивачем є недостатніми чи такими, які у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, свідчить про протиправність спірних у цій справі рішень.
При цьому, апеляційний суд вказує, що податковий орган під час вирішення питання про реєстрацію податкової накладної чи відмову у її реєстрації не має права здійснювати аналіз господарської операцій платника податків на предмет її реальності (нереальності) та не повинен надавати оцінку, серед іншого, наявності основних засобів, складських приміщень, трудових ресурсів тощо у платника податків. Така оцінка може надаватись контролюючим органом виключно у межах проведення відповідної документальної перевірки платника податків.
Більше того, Верховний Суд вказував про те, що при розгляді таких спорів судами, крім іншого, має бути встановлено настання обставини, яка обумовлює обов`язок платника податків скласти податкову накладу та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Так, відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Тобто, при вирішенні питання про реєстрацію податкової накладної суд не досліджує зміст господарських правовідносин. Завдання суду полягає у дослідженні документів первинного бухгалтерського обліку в аспекті їх належності для цілей підтвердження реальності господарських операцій. Необхідність підтвердження реальності господарських операцій переслідує публічно-правові цілі - установлення належності виконання платниками податків визначених законодавством податкових обов`язків.
З огляду на приписи пункту 187.1 статті 187 та пункту 201.7 статті 201 ПК України обов`язок подання податкової накладної на реєстрацію у платника податків виникає після кожного отримання коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, або відвантаження товарів, незалежно від наявності інших первинних документів, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Як установлено апеляційним судом та підтверджується матеріалами справи, не спростовувалось у ході розгляду справи відповідачами, податкові накладні складені у зв`язку із настанням першої події – оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Відтак, у ТОВ «Технопарк НВ», як постачальника послуг (перевезення вантажу), виник обов`язок щодо складення податкових накладних, які підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Зазначене свідчить про те, що оскаржувані рішення про відмову в реєстрації податкових накладних є формальними та об`єктивно не містять чіткого визначення правомірних підстав та мотивів для їх прийняття, а тому не можуть бути визнані законними та обґрунтованими.
Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції враховує висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 16.05.2024 року по справі №400/11727/23 та від 14.08.2024 року по справі №120/5503/23. 
Більше того, апеляційний суд вважає помилковим посилання скаржника, що зобов`язання зареєструвати в ЄРПН податкові накладні є втручанням у дискреційні повноваження податкового органу, оскільки в даному випадку обрана судом першої інстанції форма захисту порушених прав платника є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений. 
Наведене узгоджується із правовою позицією, що викладена Верховним Судом у постановах від 28 квітня 2023 року у справі № 640/24227/19, 17 травня 2023 року у справі № 140/14282/20, 18 квітня 2024 року у справі № 160/18840/22.
Підсумовуючи вище наведене, судова колегія уважає, що суд попередньої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права.
У відповідності до ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно установив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області - залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.04.2024 року у справі №400/4478/22 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Технопарк НВ» до Головного управління ДПС у Миколаївській області, Головного управління ДПС у Волинській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач 		О.О. Димерлій	
Судді	  	О.І. Шляхтицький    Ю.В. Осіпов