П  О  С  Т  А  Н  О  В  А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року	                                                       м. Київ	

 
Суддя Київського апеляційного суду Балацька Г.О. за участі:
 
захисника особи, стосовно якої складено протокол про        
адміністративне правопорушення                                        адвоката Федорова Д.С.
 
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Федорова Д.С. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 25 червня 2019 року стосовно 
 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
     
                                                          В С Т А Н О В И Л А :
 
Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
 
           Як у постанові суду першої інстанції вказано, що ОСОБА_1 , 24.04.2019 року о 23 год. 45 хв. в м. Києві по вул. Гарматна, 2/49, керував автомобілем ВМW 740і, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
 
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, адвокат Федоров Д.С. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 25.06.2019 стосовно ОСОБА_1 та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
 
Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, адвокат Федоров Д.С. вказує, що судом першої інстанції було поверхнево розглянуто дану справу, не було здійснено повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи, а висновки суду першої інстанції ґрунтуються на недопустимих доказах.
Адвокат Федоров Д.С. зазначає, що ОСОБА_1 відмовлявся саме від проходження тесту за допомогою приладу «Драгер» на місці події, але не відмовлявся від огляду в закладі охорони здоров`я, який навіть не було запропоновано працівниками патрульної поліції.
Також звертає увагу, що працівники поліції не повідомили ОСОБА_1 про те, що відмова від проходження огляду є адміністративним правопорушенням та не повідомили про юридичні наслідки відмови. 
Адвокат Федоров Д.С. вказує, що в протоколі про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 не зазначено їх адреси місця проживання.
 
Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката Федорова Д.С. в інтересах ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги в повному обсязі, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, слід дійти до наступного висновку.
 
           Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги як указано в ст. 294 КУпАП.
 
           Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
 
           Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
 
           Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
 
           Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
 
           Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
 
           Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, всупереч нормі п. 2.5 Правил дорожнього руху України, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
           Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №162651 від 24.04.2019, цього ж дня о 23 год. 45 хв. в м. Києві по вул. Гарматна, 2/49, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВМW 740і, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. 
Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).
 
Зазначений протокол складений уповноваженою особою - інспектором патрульної поліції роти № 6 батальйону № 4  полку №1 УПП у м. Києві Департаменту ПП Національної поліції України Лісачовим В.В. (а.с. 1).
 
ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, розуміння яких він засвідчив власноручним підписом в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 1).
 
Окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 162651 від 24.04.2019, в матеріалах провадження наявні письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно до яких, в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 3).
 
Свою відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 власноручно засвідчив і в протоколі про адміністративне правопорушення від 24.04.2019, зазначивши, що «Від проходження огляду відмовляюсь, оскільки я інвалід І групи. На момент огляду почуваю себе погано. Алкоголь не вживав» (а.с. 1).
 
Згідно переглянутого відеозапису з бодікамери поліцейського досліджуваних подій, ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції у зв`язку із порушенням ПДР України - рухався по зустрічній полосі руху. 
В останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та працівниками поліції було запропоновано пройти огляд, на що водій відмовився у присутності свідків. 
На запитання працівників поліції чи він вживав алкогольні напої, ОСОБА_1 відповів, що вживав, але не сильно.
На пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу " Драгер" впевнено відмовився.
Відеозапис не вказує на те, що ОСОБА_1 поставила під сумнів правильність встановлення осіб свідків-понятих працівниками поліції з послідуючим їх відображенні в матеріалах справи.
 
           Матеріали справи не містять даних щодо оскарження ОСОБА_1 чи в його інтересах адвокатом//представником дій працівників поліції, що не заперечувалося і в суді апеляційної інстанції та в апеляційній скарзі.
 
А тому, не можуть бути прийняті до уваги і доводи сторони захисту про порушення процедури огляду ОСОБА_1 , оскільки по справі об`єктивно встановлено, що працівниками поліції були дотримані вимоги, викладені в ст. 266 КУпАП, що випливає з наданого відеозапису та досліджених матеріалів провадження.
 
Доводи апеляційної скарги адвоката Федорова Д.С. в інтересах ОСОБА_1 про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні адреси свідків - на увагу не заслуговують, оскільки в самому протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 зазначені, у відповідності до ст. 256 КУпАП, прізвища, ім`я та по батькові свідків, адреси їх проживання та їх підписи.  
 
ОСОБА_1 при складанні протоколу було роз`яснено його права, передбачені       ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, розуміння яких він засвідчив власноручним підписом в протоколі про адміністративне правопорушення, а тому останнє спростовує доводи ОСОБА_1 про те, що працівниками поліції не було роз`яснено про юридичні наслідки відмови від проходження огляду.
                                          
Отже, за наведеним, слід дійти висновку, що суд першої інстанції, дослідивши матеріали провадження, в їх сукупності, обґрунтовано визнав доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
 
Стягнення на ОСОБА_1 накладено відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
 
Законом України від 07.07.2016 за № 1446-VIII посилена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
 
А тому, притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
 
Порушень норм матеріального або процесуального права, які б слугували підставою для скасування постанови суду першої інстанції, - не встановлено.
 
За підсумками, апеляційна скарга адвоката Федорова Д.С. в інтересах ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
 
                                                         П О С Т А Н О В И Л А :
 
Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 25 червня 2019 року, якою  ОСОБА_1  визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Федорова Д.С. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду                                                                   Г.О.Балацька