ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2024 року 
м. Черкаси   

Справа № 712/9687/23		
Провадження № 22-ц/821/1826/24		
категорія: 305010000 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Василенко Л. І.,
суддів: Новікова О. М., Карпенко О. В.
секретаря - Мунтян К. С.,
учасники справи: 
позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
відповідач -  ОСОБА_3 , 

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_3 на додаткове рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, виділення у спільну сумісну власність нерухомого майна та припинення права спільної часткової власності, у складі головуючого судді Пироженка С. А.,

в с т а н о в и в :

У вересні 2023 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, виділення у спільну сумісну власність нерухомого майна та припинення права спільної часткової власності.
Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 вересня 2024 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 шкоду, завдану внаслідок знищення майна пожежею, у розмірі 1333120 грн, моральну шкоду в розмірі 30000 грн, витрати за проведення судової пожежно-технічної експертизи в розмірі 8890,06 грн, витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 15294 грн, а всього 1387304,06 грн.
В решті позовних вимог – відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 13331,20 грн.
23 вересня 2024 року представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 – адвокат Савоста С. В. подав заяву про прийняття додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Заяву мотивував тим, що відповідно до договорів про надання правової допомоги від 14 липня 2023 року за дорученням позивачів адвокатом здійснено написання позовної заяви та взято участь у судових засіданнях, для чого витрачено 12 годин робочого часу. За змістом договорів вартість 1 години роботи адвоката складає 1000 грн без ПДВ. Таким чином, на даний час розмір витрат позивачів на правничу допомогу становить 12000 грн, що підтверджується підписаним між сторонами актом приймання-передачі наданих послуг.
Просив ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з відповідача на користь позивачів понесені витрати на правову допомогу в розмірі 12000 грн.
Додатковим рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 жовтня 2024 року стягнуто з ОСОБА_3 користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в сумі 10000 грн.
Додаткове рішення мотивовано тим, що зазначена вартість та обсяг виконаної адвокатом роботи у розмірі 12000 грн є завищеними та належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу пропорційності розподілу судових витрат.
Тому, враховуючи фактичний обсяг наданої правничої допомоги, кількість судових засідань, з врахуванням виконаної адвокатом роботи, керуючись принципами співмірності та розумності судових витрат, критерієм реальності адвокатських витрат, а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, значення справи для сторін, суд прийшов до висновку про часткове задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу та вважає за необхідне зменшити їх розмір.
В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просив суд скасувати додаткове рішення та відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішенняю.
Вважає, що додаткове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що на його думку, оскільки відсутні підстави для задоволення позову, то і відсутні підстави для стягнення з відповідача судових витрат, в тому числі витрат на правничу допомогу.
Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та наявні у справі докази колегія суддів дійшла до наступного висновку.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Додатковими судовими рішеннями є додаткове рішення, додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для рішень, постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові рішення можуть прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.
Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Так, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.
Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Верховний Суд в постанові від 13.02.2019 у справі №756/2114/17 звернув увагу на наступне. Враховуючи положення ст. 28 Правил адвокатської етики необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.
В додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц зроблено висновки, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.11.2023 у справі №914/2355/21 висловлено правову позицію, відповідно до якої, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування іншою стороною витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу зменшення відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачів по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в суді першої інстанції представляв адвокат Савоста С. В. на підставі: договору про надання правничої (правової) допомоги № б/н від 14 липня 2023 року, укладеного між адвокатом Савостою С. В. та ОСОБА_2 , договору про надання правничої (правової) допомоги № б/н від 14 липня 2023 року, укладеного між адвокатом Савостою С. В. та ОСОБА_1 , ордеру на надання правничої допомоги ОСОБА_1 адвокатом Савостою С. В., серія № 1063787, який виданий на підставі Договору про надання правової допомоги у Соснівськомі районному суді м. Черкаси від 08.09.2023 та ордеру на надання правничої допомоги ОСОБА_2 адвокатом Савостою С. В., серія № 1063787, який виданий на підставі Договору про надання правової допомоги у Соснівськомі районному суді м. Черкаси від 08.09.2023 (т.1 а.с. 98-101).
В позовній заяві адвокат Савоста С. В. вказав попередній (орієнтовний) розрахунок розміру витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 15000 грн. 
24.09.2024 адвокат Савоста С. В. в інтересах позивачів подав заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу.
В підтвердження понесення витрат на правничу допомогу та її розміру було надано: акт приймання-передачі наданих послуг № 1 до договру про надання правової допомоги № б/н від 14.07.2023, де розмір виплати адвокату склав 12000 грн, що складається з: 8000 грн за підготовку та написання позовної заяви, 4000 грн за участь в судових засіданнях, та платіжну інструкцію № 635837530 на суму 12000 грн.
Беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих послуг адвокатом, оцінюючи співмірність витрат зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, взявши до уваги обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, з огляду на визначені практикою Європейського суду з прав людини критерії, та виходячи із засад розумності та справедливості, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що з відповідача на користь позивачів слід стягнути 10000 грн на відшкодування витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення.
Як неодноразово вказував ЄСПЛ, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).
У контексті вказаної практики колегія суддів вважає вищенаведене обґрунтування цієї постанови достатнім, а висновки суду першої інстанції визнає більш логічно обґрунтованими та послідовними, аніж аргументи апеляційної скарги сторони відповідача.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_3  – залишити без задоволення.
Додаткове рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 жовтня 2024 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.
Текст постанови складено 26 грудня 2024 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: О. В. Карпенко

О. М. Новіков