УХВАЛА
 
17 березня 2025 року  
м. Київ
 
справа № 581/1076/23
 
провадження № 61-14878ск24
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Липоводолинського районного суду Сумської області від 19 лютого 2024 року та на ухвалу Сумського апеляційного суду від 17 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування майнової та моральної шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 
про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування майнової та моральної шкоди
 
Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області від 19 лютого 
2024 року клопотання представника відповідача - адвоката Шульги О. С. задоволено.
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації, відшкодування майнової та моральної шкоди залишено без розгляду.
 
Не погоджуючись із ухвалою суду,    ОСОБА_1 оскаржив її до суду апеляційної інстанції.
 
Ухвалою Сумського апеляційного суду від 17 червня 2024 року апеляційну скаргу    ОСОБА_1 на ухвалу Липоводолинського районного суду Сумської області 
від 19 лютого 2024 року залишено без руху та запропоновано заявнику у строк не більше десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху сплатити судовий збір в розмірі 605,60 грн та надати суду докази його сплати. Заявнику роз`яснено наслідки несплати судового збору.
 
Ухвалою Сумського апеляційного суду від 26 липня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Липоводолинського районного суду Сумської області від 19 лютого 2024 року залишено без руху та запропоновано у строк не більше десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху сплатити судовий збір у розмірі 605,60 грн та надати суду докази його сплати. Крім того, заявнику роз`яснено наслідки несплати судового збору.
 
Ухвалою Сумського апеляційного суду від 05 вересня 2024 року продовжено ОСОБА_1 строк на усунення недоліків апеляційної скарги для сплати судового збору в розмірі 605,60 грн, визначеного ухвалою Сумського апеляційного суду від 26 липня 2024 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху. Також заявнику роз`яснено наслідки несплати судового збору.
 
Ухвалою Сумського апеляційного суду від 11 жовтня 2024 року визнано неподаною та повернуто апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Липоводолинського районного суду Сумської області від 19 лютого 2024 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування матеріальної шкоди і моральної шкоди з підстав, передбачених пунктом 3 частини другої статті 357 ЦПК України.
 
У березні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Липоводолинського районного суду Сумської області від 19 лютого 2024 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 17 червня 2024 року. 
 
Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.
 
У окремо доданому клопотанні ОСОБА_1 , посилаючись на скрутний матеріальний стан, просить задовольнити його клопотання про звільнення 
від сплати судового збору, оскільки сума є непосильною для нього, вказує, що не отримав виплат. На підтвердження наведених обставин надає відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 10 лютого 2025 року № 1821-25-01220. 
 
Відповідно до частини першої та третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
 
Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує                                5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
 
Верховний Суд у постанові від 30 березня 2021 року у справі № 338/158/19 (провадження № 61-11548св20) зауважив, що єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану.
 
Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
Заявником не надано суду касаційної інстанції достатніх доказів на підтвердження реального майнового стану (наявність рухомого і нерухомого майна, довідки фіскальних органів про доходи, довідки про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка фіскального органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо), який перешкоджає виконати вимоги законодавства щодо оплати поданої касаційної скарги судовим збором, а зазначені у клопотанні обставини та надані у витягу відомості не можуть повністю охарактеризувати майновий стан заявника.
 
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги слід відмовити, оскільки заявником не надано достатніх доказів на підтвердження його реального майнового стану, а тому підстави для відстрочення сплати судового збору відсутні.
 
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року. 
 
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір»             судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
 
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 3 028 грн.
 
Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України                            «Про судовий збір» за подання фізичною особою до суду касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Отже, заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 605,60 грн                                        (3 028 грн * 0,2 = 605,60 грн).
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102, найменування податку, збору, платежу «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату. 
 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом, оскільки вона не відповідає формі і змісту касаційної скарги, визначених статтею 392 ЦПК України.
 
У поданій касаційній скарзі заявник не зазначає обґрунтування того, у чому полягає неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права при постановленні оскаржуваних рішень судів попередніх інстанцій.
 
Абзацом 4 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
 
У поданій касаційній скарзі заявник не сформулював прохання до суду касаційної інстанції відповідно до повноважень суду касаційної інстанції, як це передбачено приписами статті 409 ЦПК України.
 
За приписами статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право:
1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;
2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду;
3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення                             у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд;
4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково                                       і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині;
5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду                                      у відповідній частині;
6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження                           у справі у відповідній частині;
7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.
 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки вона надійшла до суду без копій касаційної скарги для інших учасників справи.
 
Тобто у порушення пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України, до касаційної скарги заявником не додано копії скарги та доданих до неї матеріалів для учасників справи.
 
За таких обставин, заявнику необхідно подати до Верховного Суду виправлену касаційну скаргу, оформлену у відповідності до вимог статті 392 ЦПК України та надати копії цієї скарги відповідно до кількості учасників справи.
 
Верховний Суд також звертає увагу заявника на те, що його касаційна скарга викладена нерозбірливим почерком, що позбавляє можливості достеменно встановити її зміст.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
 
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
 
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд
 
УХВАЛИВ:
 
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовити.
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сумського апеляційного суду від 17 червня 2024 року та на ухвалу Липоводолинського районного суду Сумської області від 19 лютого 2024 року залишити без руху 
та надати строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                              Р. А. Лідовець