ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/4368/24  Номер провадження 22-ц/814/1171/25	Головуючий у 1-й інстанції Кузіна Ж. В.  Доповідач ап. інст. Дорош А. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого – судді – доповідача Дорош А.І.
Суддів:Лобова О.А., Триголова В.М.
при секретарі: Коротун І.В. 

переглянувши у судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Максименко Юлії Петрівни 

на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 05 грудня 2024 року, постановлену суддею  Кузіною Ж.В., повний текст ухвали складено – дата не вказана

у справі за заявою представника ОСОБА_1 – адвоката Максименко Юлії Петрівни про розстрочку виконання рішення суду 

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

05.07.2024 ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просило суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором №1278-4554 від 27.09.2023 у розмірі 75 040 грн та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 10.10.2024 позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 1278-4554 від 27.09.2023 у розмірі 75 040 грн, судові витрати у розмірі 2 422,40 грн, а всього 77 462,40 грн.

12.11.2024 представником ОСОБА_1 – адвокатом Максименко Ю.П. до Київського районного суду м. Полтави подано заяву (клопотання) про розстрочення виконання заочного рішення Київського районного суду м. Полтави від 10.10.2024.

Заява мотивована тим, що сума 77 462,40 грн є значною для бюджету ОСОБА_1 та одним платежем не можливо їх сплатити у зв`язку з відсутністю у ОСОБА_1 такої суми.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 28 березня 2024 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 – адвоката Максименко Юлії Петрівни про розстрочку виконання рішення суду – відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що на підтвердження підстав для задоволення заяви, суду надано довідку про доходи ОСОБА_1 за період з січня по жовтень 2024. Проте, ні з заяви, ні з доданих до неї документів неможливо встановити матеріальний стан відповідача, наявність у неї інших доходів, рухомого чи нерухомого майна, що могли б у повній мірі свідчити щодо її матеріального стану. При цьому, судом першої інстанції зазначено, що з матеріалів справи не вбачається, що відповідач частково в рахунок сплати заборгованості сплачувала кошти з часу ухвалення судом рішення. За таких обставин суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення суду слід відмовити, оскільки заява є не обґрунтованою.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Максименко Ю.П., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу суду першої інстанції – скасувати, задовольнити заяву про розстрочення виконання рішення суду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1  не заперечувала даний факт та не оскаржувала заочне рішення від 10.10.2024 про стягнення заборгованості. Натомість, вона навпаки звернулася із заявою про розстрочку виконання рішення суду. Зазначає, що матеріальне становище ОСОБА_1  не дозволяє їй одним платежем сплатить усю суму боргу 77 462, 00 грн.  ОСОБА_2  працює на посаді бухгалтера у ТОВ «Укрпротез» та має щомісячну заробітну плату у розмірі 16 400, 00 грн. Інших джерел доходу не має. Загальний борг згідно заочного рішення становить 77 462, 00 грн, з розстроченням його на рік, тобто 12 платежів, сума одного платежу на місяць становить 6 455,16 грн. Дану суму у розмірі 6 455,16 грн  ОСОБА_1 може вираховувати зі своєї заробітної плати та виплачувати борг частинами, таким чином виконуючи рішення суду.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судове засідання апеляційного суду 26.02.2025 не з`явилися   учасники справи, вони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення 04.02.2025 судових повісток про виклик до суду у цивільній справі на електронні адреси у порядку ч. 6 ст. 128 ЦПК України та поштою (а.с. 133-140), які були доставлені до електронних кабінетів. При цьому, колегія суддів враховує, що  електронний варіант ухвали Полтавського апеляційного суду від 17.01.2025 (про призначення справи до апеляційного розгляду на  26.02.2025 о 10-40 год) розміщено в мережі Інтернет за адресою: https://reyestr.court.gov.ua/ та відповідно оприлюднено. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.  

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно матеріалів справи встановлено, що у провадженні Київського районного суду м. Полтави перебувала справа за позовом ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №1278-4554 від 27.09.2023 всього у розмірі 75 040 грн, з яких: прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту – 2 625 грн, прострочена заборгованість за кредитом – 17 500 грн, прострочена заборгованість за нарахованими відсотками – 54 915 грн.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 10.10.2024 позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 1278-4554 від 27.09.2023 у розмірі 75 040 грн, судові витрати у розмірі 2 422,40 грн, а всього 77 462,40 грн (а.с. 78-79).

Рішення набрало законної сили, в апеляційному порядку сторонами не оскаржувалося.

12.11.2024 представник ОСОБА_1 – адвокат Максименко Ю.П. звернулася до суду першої інстанції з заявою (клопотанням) про розстрочення виконання заочного рішення Київського районного суду м. Полтави від 10.10.2024 на підставі ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 435 ЦПК України. До заяви додано довідку про доходи ОСОБА_1 за період з січня по вересень 2024 (включно), згідно якої заробітна плата ОСОБА_1 становить 16 100 грн в місяць (після відрахування податків і зборів).

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції  виходив з того, що заявником не надано суду належних доказів того, що майновий стан ОСОБА_1 унеможливлює виконання нею судового рішення у справі. Так, на підтвердження підстав для задоволення заяви суду надано довідку про доходи ОСОБА_1 за період з січня по вересень 2024. Проте, ні з заяви, ні з доданих до неї документів неможливо встановити матеріальний стан відповідача, наявність у неї інших доходів, рухомого чи нерухомого майна, що могли б у повній мірі свідчити щодо її матеріального стану.

При цьому, суд першої інстанції також зазначив, що з матеріалів справи не вбачається, що відповідач частково в рахунок сплати заборгованості сплачувала кошти з часу ухвалення судом рішення.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку, що у задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення суду слід відмовити, оскільки заява є не обґрунтованою.

Колегія судів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно ч.1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Отже, відстрочення виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (частина 3 статті 435 ЦПК України).

Положеннями частини 4 статті 435 ЦПК України передбачено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003, задоволення заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Такі обставини є виключними, тобто такими, що унеможливлюють виконання рішення суду в силу непередбачуваних обставин, що настали під час здійснення виконання судового рішення.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Наведене дає підстави для висновку, що при розгляді заяв щодо відстрочення виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому, які як і наявність виключних обставин для відтермінування має довести боржник.

При цьому, надання відстрочення виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Звертаючись до суду із заявою про розстрочення виконання судового рішення, як на підставу, що ускладнює виконання рішення суду представник ОСОБА_1 – адвокат Максименко Ю.П зазначала те, що на даний час фінансовий стан ОСОБА_1 не дає можливості погасити борг у вказаному розмірі, що підтверджується довідкою про її доходи.

Разом з тим, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що вказані обставини не є достатньою підставою для розстрочення виконання судового рішення, оскільки не надають можливість встановити дійсний майновий стан заявника.

Заявником не було надано до суду першої та апеляційної інстанції достатніх доказів на підтвердження її майнового стану після ухвалення рішення суду про стягнення заборгованості, які б дозволяли би суду з`ясувати можливість чи неможливість виконання рішення суду у присудженому розмірі стягнення.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, довідка про доходи ОСОБА_1  за період з січня по вересень 2024 (включно), згідно якої заробітна плата ОСОБА_1 становить 16 100 грн в місяць (після відрахування податків і зборів) сама по собі не свідчить про її незадовільний майновий стан, або про наявність інших виняткових обставин, які мають тривалий характер та об`єктивно обмежують можливість ОСОБА_1 виконувати рішення суду у добровільному порядку та сплачувати присуджену судом суму до стягнення.

Тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про недоведеність, визначених у вказаній нормі ст. 435 ЦПК України ,підстав для розстрочення виконання рішення суду. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З підстав вищевказаного, апеляційний суд у складі колегії суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а рішення суду - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 2, 368 ч.1, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Максименко Юлії Петрівни – залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 05 грудня 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Якщо розгляд справи здійснювався у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, то касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 лютого 2025 року.  

СУДДІ:                А. І. Дорош                        О. А. Лобов                 В. М. Триголов