КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                   
Справа № 761/10316/24                             Головуючий у 1 інстанції: Кондратенко О.О. 
Провадження № 22-ц/824/3443/2025                       Доповідач: Шебуєва В.А.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
15 січня 2025 року                                                                         м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:           
судді-доповідача                               Шебуєвої В.А., 
суддів                                          Кафідової О.В., Оніщука М.І.,
 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Семашка Дмитра Миколайовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 10 червня 2024 року в справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги,-
 
в с т а н о в и в:
 
У березні 2024 року Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» (далі - ПрАТ «АК «Київводоканал») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги. Зазначало, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 . ПрАТ «АК «Київводоканал» надає послуги із централізованого водопостачання та водовідведення у вказаному будинку. 05 серпня 2014 року в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання ПрАТ «АК «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем). 10 квітня 2019 року між ПрАТ «АК «Київводоканал» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання послугіз централізованого постачання холодної води та водовідведення у письмовому вигляді. ОСОБА_1 неналежним чином виконував свої зобов`язання щодо оплати наданих послуг. ПрАТ «АК «Київводоканал» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з центрального водопостачання та водовідведення за період з 01 лютого 2017 року по 31 грудня 2023 року в розмірі 22 495,39 грн., а також три проценти річних в розмірі 1 671,95 грн. та інфляційну складову в розмірі 7 601,23 грн.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 10 червня 2024 року позов ПрАТ «АК «Київводоканал» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення, з внесення плати за абонентське обслуговування та зі сплати внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку за період часу з 01 лютого 2017 року по 31 грудня 2023 року у розмірі 22 495,39 грн., три проценти річних у розмірі 1 671,95 грн., інфляційні втрати у розмірі 7 601,23 грн., судовий збір у розмірі 3 028,00 грн., а всього 34 796,57 грн.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить змінити рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «АК «Київводоканал`заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення, з внесення плати за абонентське обслуговування та зі сплати внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку за період часу з 01 лютого 2017 року по 31 грудня 2023 року в розмірі 22 495,39 грн., трьох процентів річних у розмірі 1 671,95 грн., інфляційних витрат у розмірі 7 601,23 грн. Просить ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення, з внесення плати за абонентське обслуговування та зі сплати внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку за фактичний період часу з 01 лютого 2017 року по 07 березня 2022 року в розмірі 7 215,93 грн. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про право на спадщину належить лише 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 . Суд першої інстанції цього не врахував, не вирішив питання про залучення до участі в справі іншого співвласника та безпідставно поклав всю відповідальність по сплаті заборгованості на ОСОБА_1 . У зв`язку з повномасштабним вторгненням РФ в Україну, 07 березня 2022 року ОСОБА_1 виїхав за межі України, не користувався послугами з централізованого водопостачання та центрального водовідведення. Виходячи із наданого ПрАТ «АК «Київводоканал» розрахунку сума заборгованості ОСОБА_1 за період фактичного користування з 01 лютого 2017 року по 21 березня 2022 року складає 10931,49 грн. 21 травня 2019 року, 21 лютого 2020 року та 21 травня 2020 року ОСОБА_1 сплатив 3 715,56 грн. Відповідно, фактична сума заборгованості ОСОБА_1 перед ПрАТ «АК «Київводоканал`складає 7 215,93 грн. Суд першої інстанції також безпідставно стягнув з ОСОБА_1 три проценти річних і інфляційну складову, оскільки постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206 установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування, а також стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних нарахованих на заборгованість утворену за несвоєчасну та /або неповне внесення населення плати за житлово-комунальні послуги. Суд безпідставно відхилив заяву відповідача про застосування позовної давності.
Представник ПрАТ «АК «Київводоканал» подав відзив на апеляційну скаргу. Просить апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла  висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 є власником  квартири АДРЕСА_1 (а.с. 26-28).
ПрАТ «АК «Київводоканал» надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у будинку АДРЕСА_2 .
05 серпня 2014 року в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання публічним акціонерним товариствам «Акціонерна компанія «Київводоканал», що перейменоване на приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем) (а.с. 19-22).  
10 квітня 2019 року між ПрАТ «АК «Київводоканал» та ОСОБА_1 у письмовому вигляді був укладений договір про надання послуг із централізованого постачання холодної води та водовідведення, умовами якого встановлено зобов`язання ОСОБА_1 оплачувати надані послуги із централізованого постачання холодної води та водовідведення не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (а.с. 11-18).
Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого ПрАТ «АК «Київводоканал», ОСОБА_1 має заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з центрального водопостачання та водовідведення, яка за період з 01 лютого 2017 року по 31 грудня 2023 року становить 22 495,39 грн. ПрАТ «АК «Київводоканал» просило стягнути з відповідача також три проценти річних в розмірі 1 671,95 грн. та інфляційну складову в розмірі 7 601,23 грн. (а.с. 24-25).
З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ПрАТ «АК «Київводоканал» та стягнув з ОСОБА_1 вказану заборгованість. Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.
Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII споживач зобов`язаний, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як власник квартири АДРЕСА_1 та ОСОБА_1 є споживачем послуг із централізованого постачання холодної води та водовідведення, на підставі укладеного із ним договору. ОСОБА_1 неналежним чином виконував свої зобов`язання по оплаті вказаних послуг. А томусуд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.
Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 є власником лише 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , оскільки  вони не відповідають наявним у матеріалах справи доказам. 
Як вбачається з матеріалів справи, квартира АДРЕСА_1 була приватизована у 1996 році ОСОБА_1 та його матір`ю ОСОБА_3 в рівних долях, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 26 березня 1996 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла і 11 вересня 2012 року державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори видано  ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом на належну останній 1/2 частину вказаної квартири (а.с. 26-28).
Посилаючись на те, що ОСОБА_1 є власником лише 1/2 частини вказаної квартири, його представник не зазначив хто є іншим співвласником квартири, а також не надав відповідних доказів. 
Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється на договірних засадах.
ПрАТ «АК «Київводоканал» і ОСОБА_1 був укладений договір про надання послуг із централізованого постачання холодної води та водовідведення. Згідно довідки  ПрАТ «АК «Київводоканал» від 08 лютого 2024 року №1381/8/8/02-24 ОСОБА_1 є власником особового рахунку за вказаною адресою.
Тому, суд першої інстанції обґрунтовано поклав відповідальність по оплаті заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з центрального водопостачання та водовідведення на ОСОБА_1 .
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що 07 березня 2022року ОСОБА_1 виїхав за межі України і не користувався послугами з централізованого водопостачання та центрального водовідведення. Сам по собі виїзд ОСОБА_1 за кордон не виключає стягнення з нього заборгованості, яка утворилася за відповідний період.  При цьому суду першої інстанції врахував,  що з боку відповідача не було вжито жодних заходів повідомлення ПрАТ «АК «Київводоканал» про припинення споживання послуг.
Колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта на наявність заборони для нарахування та стягнення  з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» суми трьох процентів річних і інфляційної складової, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206.
05 березня 2022 року Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанов № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», абзацом 1 п. 1 якої установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.
29 грудня 2023 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 1405 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг», якою, зокрема, абзац 1 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» викладено в новій редакції. До припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285).Вказана постанова Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2023 року № 1405 набрала чинності 30 грудня 2023 року.
Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309, яким  встановлений перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих РФ, визначено, що м. Київ входило до вказаного переліку лише в період з 24 лютого 2022 року по 30 квітня 2022 року.  А тому ПрАТ «АК «Київводоканал» мало право на нарахування відповідачу інфляційної складової та трьох процентів річних з 01 лютого 2017 року по 23 лютого 2022 рокута з 31 грудня 2023 року.
Відповідно до наданих  ПрАТ «АК «Київводоканал» розрахунків заборгованості, заборгованість по трьом процентам річних та інфляційній складовій була нарахована по лютий 2022 року, що не суперечить викладеним у постанові Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206 положенням.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції обґрунтовано відхилив посилання представника ОСОБА_1 на пропуск позовної давності.
Відповідно до положень ст. ст. 256-257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Відповідно до частини 3 та 4 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).
Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
Оскільки обов`язок щодо сплати житлово-комунальних послуг виникає у споживача кожного місяця, позовна давність підлягає застосуванню до кожного з платежів окремо.
30 березня 2020 року був прийнятий Закон України № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким доповнений Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України п. 12, яким визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу строки продовжуються на строк дії такого карантину.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020р. № 211 ?Про запобігання поширенню на території України коронавірусу ?COVID-19?, із подальшими змінами, на усій території України установлено карантин з 12 березня 2020р. до 31 липня 2020р. Дію карантину, встановленого цією Постановою, продовжено на всій території України згідно з Постановами КМ № 392 від 20 травня 2020 року, № 500 від 17 червня 2020 року, № 641 від 22 липня 2020 року, № 760 від 26 серпня 2020 року, № 956 від 13 жовтня 2020 року, № 1236 від 09 грудня 2020 року, № 104 від 17 лютого 2021 року, № 405 від 21 квітня 2021 року, № 611 від 16 червня 2021 року, № 855 від 11 серпня 2021рок, № 981 від 22 вересня 2021 року, № 1336 від 15 грудня 2021 року, № 229 від 23 лютого 2022 року, № 630 від 27 травня 2022 року, № 928 від 19 серпня 2022 року, № 1423 від 23 грудня 2022 року, та карантин діяв до 01 липня 2023 року.
Крім того, п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК Українивизначено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Відповідно до наданого розрахункуПрАТ «АК «Київводоканал» просило стягнути заборгованість, починаючи з лютого 2017 року, строк сплати якої відповідно до договору настав 20 березня 2017 року, тобто, в межах трирічного строку до запровадження карантину.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, представник ПрАТ «АК «Київводоканал» звертав увагу на те, що ОСОБА_1 здійснював оплату житлово-комунальних послуг у більшому розмірі, ніж було нараховано. У березні 2019 року йому було нараховано 257,08 грн. -  сплачено у квітні 2019 року 2026,50 грн., в грудні 2019 року нараховано257,08 грн. - сплачено у січні 2020 року 1265,31 грн., у березні 2020 року нараховано 257,08 грн. - сплачено в квітні 2020 року 423,75 грн., що свідчить про визнання відповідачем боргу перед ПрАТ «АК «Київводоканал», та є самостійною підставою для переривання позовної давності. 
Колегія суддів не убачає порушень судом норм матеріального і процесуального права. Враховуючи викладене, апеляційна скарга представника ОСОБА_4 підлягає залишенню без задоволення, а рішення  Шевченківського районного суду міста Києва від 10 червня 2024 року без змін.
 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу адвоката Семашка Дмитра Миколайовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а рішення  Шевченківського районного суду міста Києва від 10 червня 2024 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 

Суддя-доповідач                                                Шебуєва В.А.
 
       Судді                                                               Кафідова О.В.
 
                                                                                 Оніщук М.І.