Номер провадження: 33/813/2988/24
Номер справи місцевого суду: 504/4541/24 
Головуючий у першій інстанції Литвинюк А.В. 
Доповідач Заїкін А. П.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2024 року                                                                 м. Одеса
Єдиний унікальний номер судової справи: 504/4541/24
Номер провадження: 33/813/2988/24

Одеський апеляційний суд у складі:
- головуючого судді - Заїкіна А.П.,
за участю секретаря судового засідання - Губара Д.В.,

Особи, які прийняли участь у розгляді справи:
- особа, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 08 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 156 КУпАП,
встановив:

Постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 08 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі - 400 (чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає - 6 800 грн, з конфіскацією вилучених предметів торгівлі. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі - 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.
Відповідно до змісту постанови суду першої інстанції, 15.10.2024 року, приблизно о 17:30 год, ОСОБА_1 , знаходячись біля будинку №15 по провулку Молодіжний в с. Першотравневе Одеського району Одеської області, здійснювала торгівлю з рук тютюновими виробами та алкогольними напоями, без дозвільних документів. 
На підставі викладених обставин, співробітником поліції складено протокол серії ВАД № 305525 від 15 жовтня 2024 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 156 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що вищевказана оскаржувана постанова ухвалена судом з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи. 
Розгляд справи відбувся за її відсутності особи, тому вона була позбавлена права надати пояснення по справі і надати докази, захистити свої права.
Не відповідають дійсності висновки суду про те, що вона здійснювала торгівлю з рук тютюновими виробами та алкогольними напоями. Працівники поліції, не представившись та не надавши ніяких документів, почали здійснювати обшук приміщення, в якому вона проживає, а не в магазині. Знайдені поліцейськими пачки сигарет були призначені для власного споживання.
Поліцейські на ознайомили її зі складеним протоколом про адміністративне правопорушення, вона його підписала не ознайомившись, під психологічним примусом. Також їй не роз`яснили права та обов`язки. 
Наявні у справі докази є неналежними та недопустимими, оскільки отримані у незаконний спосіб.
Посилаючись на такі доводи, апелянт просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі.
ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги. Надала додаткові пояснення. 
Перевіривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, приходжу до таких висновків.
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП). 
Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Так, свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, суд першої інстанції мотивував наявністю у справі відповідних доказів. 
Під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання передбачених ст. 268 КУпАП прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, було повторно досліджено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 305525 від 15.10.2024, в якому містяться відомості про те, що 15.10.2024 року, приблизно о 17:30 год, ОСОБА_1 , знаходячись біля будинку №15 по провулку Молодіжний в с. Першотравневе Одеського району Одеської області, здійснювала торгівлю з рук тютюновими виробами та алкогольними напоями, без дозвільних документів, чим порушила ч. 3 ст. 156 КУпАП (а. с. 2).
Згідно до ч. 3 ст. 156 КУпАП передбачена відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.
Протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі, цим процесуальним документом особа фактично притягається до адміністративної відповідальності . Зміст протоколу про адміністративне правопорушення повинен чітко відповідати приписам ст.256 КУпАП, особливо в частині викладення фабули правопорушення, яка, як зазначено вище фактично є обвинуваченням.
При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, до нього висуваються певні вимоги, а обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд, згідно загальних засад судочинства.
Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.
Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.
Так, диспозиція частини третьої статті 156 КУпАП передбачає відповідальність осіб за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами з рук.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП полягає у торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами з рук, тобто торгівля означеними виробами суб`єктами, які відповідно до вимог законодавства не мають права на здійснення такої торгівлі. До того ж не має значення наявність та дійсність акцизних марок тощо.
В даній нормі не йде мова про наявність дозвільних документів, про що зазначено у протоколі.
За приписами КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.
При цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінуються особі.
Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.
Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.
Відповідно до вимог ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.
При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах (якщо норма є банкетною), якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.
Обставини, які зазначені посадовими особами у протоколі про адміністративне правопорушення повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому правопорушенні.
У матеріалах справи наявне фотографія 12-ти банок Бренді-Коли без зазначення, ким і коли вони зроблені (а. с. 7). 
У поясненнях свідка ОСОБА_2 щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення останній зазначає тільки «…10.2024 року», тобто не зазначено конкретний день його присутності в якості свідка (а. с. 5). 
Крім того, матеріали справи не містять ні акту контрольної закупки, ні акту виїмки алкогольної та тютюнової продукції.
Таким чином, наявні у справі докази не можна визнати належними та допустимими доказами, що доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.156 КУпАП.
Наявна у справі копія протоколу серії ВАД № 305525 від 15 жовтня 2024 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 156 КУпАП (а. с. 9), підтверджує доводи апелянта про не вручення останній копії протоколу.
Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості ( ст. 62 Конституції). Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що протокол та додані до нього докази в своїй сукупності з наведених вище підстав не є належними, допустимим та достатніми доказами для доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП.
Так, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Наявність обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
Суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення ЄСПЛ, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series А заява № 25).
З огляду на те, що суд першої інстанції лише формально перерахував вказані вище докази, проте зовсім не розкрив їх зміст, не перевірив їх та не надав їм оцінки з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення, то суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що в матеріалах справи відсутня сукупність доказів, які беззаперечно підтверджували б здійснення саме ОСОБА_1 торгівлі алкогольною продукцією та тютюновими виробами.
Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Таким чином, неврахування наведених вище обставин призвело до постановлення судом необґрунтованої постанови про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП.
У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню. Оскаржену постанову суду першої інстанції необхідно скасувати, а провадження у справі стосовно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 8, 62 Конституції України, ст. ст. 7, 247, 252, 280, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Одеський апеляційний суд,
постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити. 

Постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 08 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 156 КУпАП, – скасувати. Прийняти нову постанову.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 156 КУпАП, - закрити згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення. 

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду:                                        А.П. Заїкін