ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2024 р.                                                           Справа №907/499/21

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:
Головуючого (судді-доповідача)                                        Якімець Г.Г.,
Суддів:                                                                      Бойко С.М.,                                                                                                                        Бонк Т.Б.,
в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи
розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Михайлицької Надії Вікторівни від 25 липня 2024 року
на рішення Господарського суду Закарпатської області від 30 травня 2024 року (підписане 20.06.2024 року), суддя Пригара Л.І.
у справі №907/499/21
за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Закарпатгаз", м. Ужгород
до відповідача Фізичної особи-підприємця Михайлицької Надії Вікторівни,                                с. Сторожниця,  Закарпатської області
про стягнення 68 905,65 грн вартості необлікованого об`єму природного газу

в с т а н о в и в :
22 червня 2021 року Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Закарпатгаз" звернулося до Господарського суду Закарпатської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Михайлицької Надії Вікторівни про стягнення 68 905,65 грн вартості необлікованого об`єму природного газу.
Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 30 травня 2024 року у справі №907/499/21 позов задоволено в повному обсязі: присуджено до стягнення з Фізичної особи - підприємця Михайлицької Надії Вікторівни на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Закарпатгаз" 68 905,65 грн вартості необлікованого об`єму природного газу та 2270,00 грн судового збору. 
Рішення суду мотивоване тим, що позивач в ході обстеження газового обладнання відповідача було встановлено пропущення останнім строку періодичної повірки лічильника газу, про що складено акт про порушення №173 від 29.07.2020 року. Судом встановлено, що даний акт у відповідності до положень глави 5 Розділу ХІ Кодексу ГРМ, розглянуто та задоволено комісією АТ "Оператор газорозподільної системи "Закарпатгаз" з розгляду актів про порушення. Оператором ГРМ перераховано об`єм спожитого газу за номінальною потужністю газового обладнання з 20.06.2020 року (дата початку прострочення періодичної повірки) до 29.07.2020 року (29.07.2020 року обмежено газопостачання шляхом опломбування крану перед редуктором). Судом встановлено, що перерахований до сплати необлікований об`єм природного газу становить 17  141,01 куб.м., а його вартість складає суму 68  905,65 грн та дійшов висновку про виникнення у відповідача обов`язку щодо компенсації позивачу вартості перерахованого об`єму природного газу в розмірі 68 905,65 грн
Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, відповідач - Фізична особа-підприємець Михайлицька Надія Вікторівна звернулась до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Закарпатської області від 30 травня 2024 року у справі №907/499/21 та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову. Зокрема, зазначає, що з форми Додаток №4 до Типового договору розподілу природного газу, який додається до заяви-приєднання №094274KWAIDP027 від 01.02.2017 року чітко вбачається необхідність вказання прізвища та ініціалів контрагента, однак, при огляді вказаного документа відповідачем виявлено підпис, що не належить ФОП Михайлицькій Н.В.; крім того, у графі підпису відсутні прізвище та ініціали споживача. Крім цього, наголошує, що розрахунки надані позивачем як підстава для визначення розміру нарахувань є некоректними, більше того, в означеному Додатку показник потужності 18 м3/год вказаний у якості максимальної потужності, тоді як при розрахунку такий застосовано в якості номінального показника. Також звертає увагу на те, що доданий до позовної заяви акт про порушення від 29.07.2020 року №173 складений із порушенням чинного законодавства. Крім цього, апелянт вказує на те, що жоден із видів представництва не може бути застосованим при визначенні представником ФОП Михайлицької Н.В. Скворцова В.В. Апелянт зазначає, що акт про порушення №173 від 29.07.2020 року не відповідає формі додатку №16 до Кодексу ГРМ, не містить дати і часу проведення засідання комісії не зазначено. Крім того, позивач не пересвідчившись у тому, чи отримав відповідач інформацію про дату і час проведення засідання, позбавив відповідача можливості бути присутнім на засіданні комісії 20.10.2020 року та надати свої пояснення, оскільки лист із запрошенням відповідача взяти участь у засіданні комісії був отриманий відповідачем 20.10.2020 року, тобто в день проведення останнього. За твердженням скаржника, із загального обсягу електроенергії, спожитого відповідачем за період із 20.06.2020 року по 29.07.2020 року в обсязі 1650 кВт, при орієнтовно однакових потужностях споживання фарбувально-сушильної камери з одного боку та іншого устаткування з іншого боку, розрахункова кількість електроенергії, спожита фарбувально-сушильною камерою (зокрема, теплогенераторним блоком в її складі), становитиме не більше 50% від загального обсягу, а саме, 825 кВт/год. Відтак, апелянт зазначає, що виходячи із чисельного значення спожитого фарбувально-сушильною камерою об`єму електроенергії, вбачається за можливе визначити максимально можливий період безперервної роботи газового обладнання камери та газового пальника зокрема, що складає: 825 кВт/год:15,35 кВт = 53,75 год (53 год. 45 хв.); при застосуванні максимально можливої потужності газового пальника (18м3/год), максимальний об`єм газу, що міг бути спожитий обладнанням відповідача, складає: 53,75 год * 18м3/год = 967,5 м3. 

Ухвалою суду від 07 жовтня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі №907/499/21 за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Михайлицької Надії Вікторівни на рішення Господарського суду Закарпатської області від 30 травня 2024 року; позивачу надано строк (15 днів з дня вручення ухвали суду) для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також витребувано з Господарського суду Закарпатської області матеріали справи; справу №907/499/21 призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи на підставі ч.10 ст.270 ГПК України.
Судом встановлено, що ухвала суду належним чином надіслана позивачу та доставлена до його електронного кабінета - 09 жовтня 2024 року о 12:46 год., що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, підписаною відповідальним працівником суду. Разом з тим, копія ухвали суду від 07 жовтня 2024 року надіслана на адресу скаржника ( АДРЕСА_1 )  09 жовтня 2024 року, що підтверджується відповідним списком розсилки, відміткою відповідального працівника суду на звороті останнього аркушу ухвали суду та списком згрупованих рекомендованих відправлень суду, що знаходяться у матеріалах справи. Слід зазначити, що вказана адреса зазначена і самим скаржником на першому аркуші апеляційної скарги.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Зокрема, зазначає, що відповідно до норм чинного законодавства та умов Типового договору розподілу природного газу, відповідач, як споживач, що не є побутовим, зобов`язаний здійснювати належний контроль за строками спливу міжповірочних інтервалів ЗВТ та своєчасно здійснювати організацію проведення їх періодичної повірки. Також позивачем вказано, що необґрунтованими є доводи відповідача про те, що підпис, котрий міститься в Додатку №4 не належить ФОП Михайлицькій Н.В., оскільки вищевказаний Додаток є невід`ємною частиною заяви-приєднання №094274KWAIDP027 від 01.02.2017 року, факт підписання якої відповідачем не оспорюється, більше того, відповідач не був позбавлений права клопотати перед судом про призначення почеркознавчої експертизи з метою встановлення обставини належності чи неналежності їй наявного в даному додатку підпису, однак, таким правом остання не скористався. Водночас, посилання на відсутність у графі підпису прізвища та ініціалів споживача спростовуються тим, що такі вказані у пункті 1 Додатку №4 "Назва об`єкта споживача". Безпідставними, на думку позивача, також є доводи відповідача про некоректність здійсненого позивачем розрахунку необлікованого об`єму природного газу, оскільки при проведенні останнього застосовано номінальну (а не максимальну, як стверджує представник відповідача) потужність газоспоживчого обладнання, що вказані самою ж ФОП Михайлицькою Н.В. у Додатку №4, поряд з цим, будь-яких доказів, які би вказували на своєчасне повідомлення відповідачем оператора ГРМ про зміну номінальної потужності та режиму роботи ГСО, відповідачем суду не надано. Поряд з тим, позивач вказує, що доводи відповідача не спростовують факту пропущеного ним строку періодичної повірки.
Заяв про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до п.10 ч.3 ст.2 ГПК України.
Поняття "розумного строку" не має чіткого визначення, проте, розумним вважається строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.
При цьому, Європейський Суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України, №4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, №№32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07 від 15.03.2012).

Західний апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:
Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 01.02.2017 року між Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Закарпатгаз" та Фізичною особою - підприємцем Михайлицькою Надією Вікторівною укладено договір розподілу природного газу, шляхом підписання заяви-приєднання №094274KWAIDP027 від 01.02.2017 року.
Пунктом 7.4. договору встановлені обов`язки споживача, зокрема: - здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором; - своєчасно повідомляти оператора ГРМ про всі зміни щодо персоніфікованих даних в заяві-приєднанні та/або позаштатної роботи комерційного вузла обліку (лічильника газу); - забезпечувати безперешкодний та безплатний доступ на власні об`єкти чи земельну ділянку представникам оператора ГРМ за їх службовими посвідченнями для виконання ними службових обов`язків щодо забезпечення гарантованого рівня надійності, безпеки, якості та величини тиску природного газу, запобігання можливим витокам газу та недопущення аварійних ситуацій, зокрема для: перевірки, локалізації і ліквідації витоків газу та аварійних ситуацій; перевірки, повірки та/або експертизи комерційного вузла обліку (лічильника газу), а також перевірки показань лічильників газу; виконання робіт з припинення та відновлення газопостачання тощо; - забезпечити належну експлуатацію власних газових мереж відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та акта розмежування балансової належності й експлуатаційної відповідальності сторін; - дотримуватись інших вимог цього договору та Кодексу газорозподільних систем; - на вимогу оператора ГРМ у десятиденний строк сплатити операторові ГРМ компенсацію за порушення, які передбачені пунктом 3 глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем.
За змістом пункту 8.1. договору, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з цим договором та чинним законодавством України.
З наявного у матеріалах справи акту перевірки ВОГ та системи газопостачання споживача, що не є побутовим №812 від 10.03.2020 року, підписаним представником споживача - Скворцовим В.В., попереджено споживача про необхідність до 15.06.2020 року провести державну повірку лічильника газу. 
27 липня 2020 року відповідач під №ЗК-4936-88002.4-0720 зареєстрував у позивача заяву вих.№б/н від 27 липня 2020 року, у якій просив направити представника АТ "Закарпатгаз" для розпломбування вузла обліку та зняття на періодичну повірку, у зв`язку з настанням терміну повірки вузла обліку.
Водночас із протоколу №292/07/20 від 29.07.2020 року щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу/періодичну/позачергову повірку вбачається, що датою останньої повірки лічильника було зазначено дату - 15.06.2018 року.     
Як вбачається із матеріалів справи, 29 липня 2020 року на об`єкті Автомайстерня "Тополь-М" за адресою: с. Баранинці, вул. Енергетиків, 22, представниками позивача в присутності представника відповідача виявлено порушення на ринку природного газу, передбачене пп.4 п.2 гл.2 розділом ХІ Кодексу ГРМ, а саме: пропущення строку періодичної повірки ЗВТ - лічильника газу GMS, тип G16, заводський №36448 з вини споживача, що не є побутовим, за яке пп.1 п.4 гл.4 розділу XI Кодексу ГРМ, передбачено проведення перерахунку об`єму розподіленого (спожитого) природного газу, про що працівниками АТ "Закарпатгаз" складено акт про порушення №173 від 29.07.2020 року.
У матеріалах справи наявний витяг із рішення комісії від 20.10.2020 року, згідно якого акт про порушення №173 від 29.07.2020 року, складений за адресою: с. Баранинці, вул. Енергетиків, 22, стосовно споживача - ФОП Михайлицька Н.В., у відповідності до положень глави 5 Розділу ХІ Кодексу ГРМ, розглянуто та задоволено комісією АТ "Оператор газорозподільної системи "Закарпатгаз" з розгляду актів про порушення.
Згідно з актом-розрахунком від 20 жовтня 2020 року оператором ГРМ перераховано об`єм спожитого газу за номінальною потужністю газового обладнання з 20.06.2020 року (дата початку прострочення періодичної повірки) до 29.07.2020 року (29.07.2020 року обмежено газопостачання шляхом опломбування крану перед редуктором). Перерахований до сплати необлікований об`єм природного газу становить 17  141,01 куб.м., а його вартість складає суму 68  905,65 грн.
На підставі положень пункту 12 глави 5 Розділу 11 Кодексу ГРМ, зазначену вартість донарахованого об`єму природного газу пред`явлено до сплати відповідачу окремим платіжним рахунком шляхом надіслання такого рекомендованим поштовим відправленням разом із вимогою №11734 від 17.11.2020 року.
У зв`язку з наведеним, попри отримання відповідачем платіжного рахунку та вимоги, останнім вартість донарахованого об`єму природного газу у розмірі 68 905,65 грн оплачено не було, що стало підставою для звернення Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Закарпатгаз" у червні 2021 року до суду з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця Михайлицької Надії Вікторівни вищевказаної суми.

Щодо правової природи, заявленої до стягнення суми:
Згідно з ст.216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.
Приписами частини другої статті 217 ГК України встановлено, що у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.
Частиною першою статті 218 ГК України визначено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.
Відповідно до ст.235 ГК України за порушення господарських зобов`язань до суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов`язання, що використовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку. До суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором. Оперативно-господарські санкції застосовуються незалежно від вини суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання.
Види оперативно-господарських санкцій визначено у ст.236 ГК України, згідно з ч.1 якої у господарських договорах сторони можуть передбачати використання таких видів оперативно-господарських санкцій: 1) одностороння відмова від виконання свого зобов`язання управненою стороною зі звільненням її від відповідальності за це - у разі порушення зобов`язання другою стороною; відмова від оплати за зобов`язанням, яке виконано неналежним чином або достроково виконано боржником без згоди другої сторони; відстрочення відвантаження продукції чи виконання робіт унаслідок прострочення виставлення акредитива платником, припинення видачі банківських позичок тощо; 2) відмова управненої сторони зобов`язання від прийняття подальшого виконання зобов`язання, порушеного другою стороною, або повернення в односторонньому порядку виконаного кредитором за зобов`язанням (списання з рахунку боржника в безакцептному порядку коштів, сплачених за неякісну продукцію, тощо); 3) встановлення в односторонньому порядку на майбутнє додаткових гарантій належного виконання зобов`язань стороною, яка порушила зобов`язання: зміна порядку оплати продукції (робіт, послуг), переведення платника на попередню оплату продукції (робіт, послуг) або на оплату після перевірки їх якості тощо; 4) відмова від встановлення на майбутнє господарських відносин зі стороною, яка порушує зобов`язання. При цьому цей перелік оперативно-господарських санкцій, не є вичерпним; сторони можуть передбачити у договорі також інші оперативно-господарські санкції (ч.2 ст.236 ГК України).
Згідно з ст.237 ГК України підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов`язання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред`явлення претензії порушнику зобов`язання.
Відтак, оперативно-господарські санкції можуть полягати в односторонній відмові від господарського зобов`язання (повністю або частково) або в односторонній зміні його умов. Оперативно-господарські санкції застосовуються відповідною особою - стороною зобов`язання в односторонньому порядку, а їх перелік та порядок вжиття визначаються виключно положеннями договору, укладеного між сторонами. Мета застосування зазначених санкцій - припинення або запобігання повторенню порушень зобов`язання шляхом оперативного впливу на правопорушника. Оперативно-господарські санкції застосовуються виключно за рішенням управненої сторони й спрямовані на корегування подальшої поведінки порушника господарського зобов`язання в майбутньому.
В той час як одностороннє визначення однією стороною господарського зобов`язання розміру боргу іншої сторони зазначеному не відповідає, відтак, ані нарахування вартості недоврахованого об`єму природного газу, ані рішення комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу ГРС про визначення обсягу недоврахованого природного газу та його вартості не є оперативно-господарською санкцією.
Поряд з цим, нарахування вартості необлікованого об`єму природного газу, здійснені оператором ГРМ, не є ні збитками у розумінні законодавства, яке регулює правовідносини у сфері ринку природного газу, ні оперативно-господарською санкцією в розумінні господарського законодавства, а є платою за поставлений природний газ (наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 01 липня 2020 року у справі №914/2285/17, від 27 квітня 2020 року у справі №914/2471/17, від 12 березня 2020 року у справі №914/766/17, а також висновками Великої Палати Верховного Суду щодо правової природи нарахування вартості недоврахованого обсягу енергоресурсів, викладеними у постанові від 14 січня 2020 року у справі №910/17955/17).

Щодо суті спору:
Відповідно до ч.1 ст.40 ЗУ "Про ринок природного газу" розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.
За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.
Статтею 41 вказаного вище Закону встановлено, що регулятор затверджує кодекс газорозподільних систем, який повинен містити такі положення, зокрема, основні правила технічної експлуатації газорозподільних систем; умови, у тому числі комерційні та технічні, доступу до газорозподільних систем, включаючи комерційні та технічні умови приєднання нових об`єктів замовника до газорозподільної системи; правила обліку природного газу (у тому числі приладового).
За приписами ст.59 ЗУ "Про ринок природного газу" суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом.
В силу п.1 гл.7 розділу X Кодексу ГРМ власники ЗВТ, що є елементами комерційних ВОГ, зобов`язані забезпечити належний контроль за строками спливу міжповірочних інтервалів ЗВТ та організацію проведення їх періодичної повірки. Здійснення періодичної повірки ЗВТ забезпечується власником ЗВТ за власний рахунок.
Згідно з пп.1 п.2 гл.7 розділу X Кодексу ГРМ для належної організації періодичної повірки власних ЗВТ, що входять до складу комерційного ВОГ, споживач повинен: завчасно (до дати прострочення періодичної повірки) направити Оператору ГРМ письмове повідомлення (зразок якого Оператор ГРМ має опублікувати на своєму веб-сайті) про дату та час демонтажу ЗВТ на повірку (або його повірку на місці установки) та необхідність забезпечення представником Оператора ГРМ розпломбування ЗВТ. Звернення має бути направлене не пізніше десяти робочих днів до запланованої дати.
За приписами п.8 гл. 7 розділу Х Кодексу ГРМ, у разі пропущення терміну періодичної повірки ЗВТ з вини споживача (незабезпечення належної організації повірки власних ЗВТ або недопуск до ЗВТ представників Оператора ГРМ) обсяг спожитого природного газу через комерційний ВОГ, елементом якого є ЗВТ з пропущеним терміном повірки, розраховується відповідно до вимог розділу ХІ цього Кодексу.
В силу пп.4 п.2 гл.2 розділу XI Кодексу ГРМ до порушень, внаслідок яких Оператор ГРМ змінює встановлений режим нарахування об`ємів (обсягів) розподіленого природного газу споживачу, належать: пропущення строку періодичної повірки ЗВТ з вини споживача, що не є побутовим.
Підпунктом 1 п.4 гл.4 розділу XI Кодексу ГРМ у разі виявлення Оператором ГРМ пропущення строку періодичної повірки лічильника газу або звужуючого пристрою з вини споживача, несправності лічильника газу або звужуючого пристрою (перетворювача різниці тиску), що сталася внаслідок його пошкодження або позаштатного режиму роботи, за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ перерахунок об`єму розподіленого (спожитого) природного газу проводиться з урахуванням такого: при визначенні лічильника газу або звужуючого пристрою (перетворювача різниці тиску) непридатними до застосування за результатами позачергової або експертної повірки, а також при пропущенні строку періодичної повірки лічильника газу або звужуючого пристрою з вини споживача, об`єм переданого (прийнятого) газу розраховується за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання - перерахунок проводиться за період з дати виходу з ладу ЗВТ (з дати початку прострочення періодичної повірки) до моменту встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ. У разі якщо дату виходу з ладу ЗВТ неможливо достовірно визначити, перерахунок проводять з початку розрахункового періоду до дати встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ.
Положеннями п.п.1, 2  глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу. Акт про порушення після пред`явлення представником оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.
Згідно з п.8 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. 
Згідно з п.11 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.
Вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі (п.12 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ).
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається із матеріалів справи, 29.07.2020 року в ході обстеження працівниками AT "Закарпатгаз" газового обладнання відповідача було встановлено пропущення останнім строку періодичної повірки ЗВТ - лічильника газу GMS, тип G16, заводський №36448, про що складено акт про порушення №173 від 29.07.2020 року, підписаний уповноваженим представником споживача - Скворцовим В.В.
Судом встановлено, що акт про порушення №173 від 29.07.2020 року, у відповідності до положень глави 5 Розділу ХІ Кодексу ГРМ, розглянуто та задоволено комісією АТ "Оператор газорозподільної системи "Закарпатгаз" з розгляду актів про порушення, про що свідчить наявний у матеріалах справи витяг із рішення комісії від 20.10.2020 року. 
У матеріалах справи містяться належні докази, що підтверджують повідомлення споживача про дату, час та місце відповідного засідання комісії з розгляду актів про порушення споживачами вимог Кодексу ГРМ, зокрема, листом №11649 від 07.10.2020 року, надісланим на офіційну юридичну адресу відповідача, підтверджується факт письмового повідомлення останньої про дату, час і місце розгляду акта про порушення №173 від 29.07.2020 року комісією АТ "Оператор газорозподільної системи "Закарпатгаз" з розгляду актів про порушення, із огляду на що доводи скаржника у цій частині є необґрунтованими.
Оператором ГРМ перераховано об`єм спожитого газу за номінальною потужністю газового обладнання з 20.06.2020 року (дата початку прострочення періодичної повірки) до 29.07.2020 року (29.07.2020 року обмежено газопостачання шляхом опломбування крану перед редуктором). 
20 жовтня 2020 року на підставі акту про порушення №173 від 29.07.2020 року позивачем складено акт-розрахунок, у відповідності до якого, вартість донарахованого об`єму природного газу в кількості 17  141,01 куб.м. становить 68 905,65 грн.
Розрахунок здійснено згідно з п.4 глави 4 Розділу XI Кодексу ГРМ, за період: з 20.06.2020 року (дата початку прострочення періодичної повірки) до 29.07.2020 року (29.07.2020 року обмежено газопостачання шляхом опломбування крану перед редуктором).
Судом перевірено вказаний розрахунок та встановлено, що такий виконано правильно на підставі пп.1 п.4 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРМ.
Також у матеріалах справи міститься рахунок на оплату на суму 68 905,65 грн., який не оплачено споживачем, доказів протилежного суду не надано.
Щодо посилань скаржника на те, що підпис, котрий міститься в Додатку №4 до Типового договору розподілу природного газу, який додається до заяви-приєднання №094274KWAIDP027 від 01.02.2017 року, не належить ФОП Михайлицькій Н.В., такі є необґрунтованими, оскільки вищевказаний Додаток є невід`ємною частиною заяви-приєднання №094274KWAIDP027 від 01.02.2017 року, факт підписання якої відповідачем не оспорюється. Більше того, ФОП Михайлицька Н.В. не була позбавлена права клопотати перед судом першої інстанції про призначення почеркознавчої експертизи, з метою встановлення обставини належності чи неналежності їй наявного в Додатку №4 підпису, однак, таким правом остання не скористалася. Водночас, посилання на відсутність у графі підпису прізвища та ініціалів споживача спростовуються тим, що такі вказані у пункті 1 Додатку №4 "Назва об`єкта споживача". 
Судом відхиляються також і доводи скаржника про некоректність здійсненого позивачем розрахунку необлікованого об`єму природного газу, оскільки при проведенні останнього, зокрема, застосовано номінальну (а не максимальну, як стверджує представник відповідача) потужність газоспоживчого обладнання (18 куб.м./год) та робочий режим останнього тривалістю 24 години на добу, що вказані самою ж ФОП Михайлицькою Н.В. у Додатку №4 до Типового договору розподілу природного газу, який додається до заяви-приєднання №094274KWAIDP027 від 01.02.2017 року. Будь-яких доказів, які би вказували на своєчасне повідомлення відповідачем оператора ГРМ про зміну номінальної потужності та режиму роботи ГСО, що належать до персоніфікованих даних, які містяться в заяві-приєднанні, ФОП Михайлицькою Н.В. суду не надано.
Колегія суддів також відхиляє посилання скаржника на невідповідність акта про порушення №173 від 29.07.2020 року формі, розміщеній у Кодексі ГРМ, із огляду на наступне. 
Кодекс газорозподільних систем, затверджений постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015 року, є підзаконним нормативно-правовим актом та в додатку 16 (в редакції на момент складення акта про порушення №173 від 29.07.2020 року) містить примірну форму акта про порушення, в якому зазначається: найменування оператора ГРМ та його структурного підрозділу; місце складання; дата складання; номер акту; ким та за участю кого складений; назва, опис, місцезнаходження об`єкта та встановлені порушення; показання лічильника (ЗВТ); заходи щодо відновлення роботи ВОГ, усунення під`єднання, відключення, пломбування тощо; заходи з ліквідації виявлених порушень і термін їх виконання; інша необхідна інформація та вимоги; додатки; дата, місце розгляду акту комісією оператора ГРМ, їх контактний телефон; відомості про осіб, які склали акт та ознайомились з ним; зауваження споживача (його представника) до акта. 
Чинний Кодекс ГРМ не обмежує позивача правом вносити до запропонованої форми акта про порушення свої доповнення, якщо, при цьому, дотримана його загальна форма. Так, суд зазначає, що складений працівниками АТ "Оператор газорозподільної системи "Закарпатгаз" акт про порушення №173 від 29.07.2020 року в пункті №10 містить вказівку на те, що про дату і час засідання комісії оператора ГРМ із розгляду вказаного акта споживач буде повідомлений додатково. Адреса проведення комісії: м. Ужгород, вул. Погорєлова, 2; тел.: (0312) 61-94-31.
Водночас складений АТ "Оператор газорозподільної системи "Закарпатгаз" акт про порушення містить усі реквізити, передбачені встановленою Кодексом ГРМ примірною формою акту про порушення, а те, що товариством використовується в роботі більш конкретизована форма акту про порушення, ніж визначена у примірному додатку до Кодексу, жодним чином не порушує та не суперечить нормам Кодексу.
Судом першої інстанції правильно встановлено у своєму рішенні, що акт про порушення №173 від 29.07.2020 року підписаний представником споживача - Скворцовим В.В. - без будь-яких зауважень та заперечень; рішення комісії, яким задоволено акт про порушення відповідачем у судовому порядку не було оскаржено, відтак, вказане рішення є чинним та дає підстави для висновку про фактичну згоду останнього з відомостями, наведеними в означеному акті
Разом з тим, суд першої інстанції правильно наголосив у рішенні, що критично оцінюються посилання відповідача на недоведеність позивачем факту наявності у Скворцова В.В. повноважень на підписання акта про порушення від імені споживача, оскільки Верховний Суд у постановах від 17.02.2020 року у справі №906/941/18, від 17.02.2021 року у справі №914/375/18 вказав, що перебування на об`єкті споживача особи, яка має доступ до закритих його приміщень та допустила представників Оператора ГРМ на об`єкт для проведення перевірки, не може вважатися неуповноваженою особою.  
Відтак, колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено відсутності вини споживача у вчиненні ним порушення, передбаченого пп.4 п.2 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ.
Одночасно, перевіривши акт-розрахунок, судом встановлено, що такий виконано правильно на підставі пп.1 п.4 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРМ (за період: з 20.06.2020 року (дата початку прострочення періодичної повірки) до 29.07.2020 року (29.07.2020 року обмежено газопостачання шляхом опломбування крану перед редуктором)), відтак, наявні підстави для стягнення з відповідача вартості необлікованого об`єму природного газу в сумі 68 905,65 грн. 
Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).
Беручи до уваги наведені вище обставини, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 68 905,65 грн. - вартості необлікованого об`єму природного газу.
Доводи скаржника про скасування рішення суду першої інстанції є безпідставними.
Відповідно до ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення місцевого господарського суду без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.
Судовий збір за подання апеляційної скарги, у відповідності до ст.129 ГПК України, покладається на скаржника.
Керуючись ст.ст.236, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

постановив:
Рішення Господарського суду Закарпатської області від 30 травня 2024 року у справі №907/499/21 залишити без змін, а апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Михайлицької Надії Вікторівни - без задоволення.
Матеріали справи №907/499/21 повернути до Господарського суду Закарпатської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у відповідності до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Головуючий (суддя-доповідач)                                                  Якімець Г.Г.
          
Суддя                                                                                           Бойко С.М.

Суддя                                                                                          Бонк Т.Б.