ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 751/8983/24                                                                           Суддя (судді) першої інстанції: Лібстер А.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  10 січня 2025 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
                                    судді-доповідача Кузьменка В. В.,
                                     суддів: Василенка Я.М., Ганечко О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 28 листопада 2024 року,
В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Новозаводського районного суду міста Чернігова з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просив:
- скасувати постанову серії ЕНА № №2989246 від 05.09.2024 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 122 КУпАП та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 28 листопада 2024 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги подібні до викладених у позовній заяві та стосуються, зокрема, того, що позивачу не було надано можливість отримати правничу допомогу під час притягнення його до відповідальності, чим порушено право на захист. Крім того, вказано, що позивач просив про участь в розгляді справи в режимі відеоконференції, проте йому було відмовлено.
Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно з положеннями ст. 309 Кодексу адміністративного судочинства України.
Розгляд справи проведено у порядку письмового провадження на підставі пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 05 вересня 2024 року поліцейським взводу 1 роти 1 БУПП у Чернігівській області капралом поліції Чалюк М.А. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № №2989246 від 05.09.2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 4 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн за те, що 05.09.2024 об 11 год 20 хв. в с. Топчіівка, а/д Київ - Чернігів - Нові Яриловичі, 117 км, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом TOYOTA LAND CRUISER 200, номерний знак НОМЕР_1 , в населеному пункті с. Топчіївка, позначеному д.з.5.49 на білому фоні, рухався зі швидкістю 114 км/год., чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху більш ніж на 50 км/год, та порушив п. 12.4 ПДР. Швидкість зафіксовано приладом «TruCam LTI 20/20 ТС001115».
Вважаючи таку постанову незаконною, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Судом першої інстанції відмовлено у задоволенні позову виходячи, зокрема, з того, що факт порушення позивачем ПДР та вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП є належно встановленим та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами. 
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII, поліція регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух, не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом та ін.
Пунктами 1.1, 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території, тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Дорожній знак 5.49 ПДР України позначає "Початок населеного пункту". найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.
Відповідно до п. 12.4 Правил дорожнього руху України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
Згідно з ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Апелянт в апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на нез`ясованість обставин справи, не надання правової допомоги. 
Колегія суддів зазначає, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення за порушення Правил дорожнього руху, зокрема передбачених статтею 122 та статтею 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на місці вчинення такого правопорушення.
Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами  в  справі  про  адміністративне  правопорушення,  є будь-які фактичні дані,  на  основі  яких  у  визначеному  законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення,  винність  даної  особи  в  його вчиненні та інші обставини,  що  мають  значення  для  правильного вирішення  справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення,    поясненнями особи, яка притягається  до  адміністративної  відповідальності,  потерпілих, свідків, висновком  експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки,  відеозапису,  у  тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також  працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-   і   кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до  адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі,  які  використовуються  при  нагляді за виконанням правил, норм  і  стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Нормами ч.ч.1-3 ст.73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Частинами 1, 2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Як встановлено, швидкість руху транспортного засобу було зафіксовано за допомогою лазерного вимірювача швидкості LTI 20/20 TruCAM II.
Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/31015, що діє до 17.06.2025 року, діапазон вимірювань швидкості від 2 км/год до 320 км/год, максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості ± 2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год і ± 1 % в діапазоні від 201 км/год. до 320 км/год (а.с.51).
Лазерний вимірювач швидкості TruCam здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів. TruCAM LTI 20/20 зареєстрований в Державному реєстрі транспортних засобів вимірювальної техніки та дозволений для використання на території України, пройшов періодичну повірку, свідоцтво якого станом на дату винесення оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення було чинним, і міг використовуватися відповідачем під час здійснення патрулювання.
Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Отже, використання приладу «TruCam LTI 20/20 «відбувається у автоматичному режимі як у мобільному, так і у статичному положенні, а тому користування приладом у ручному режимі не є порушенням.
Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.
Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.
Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.
Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.
Отже, на переконання суду апеляційної інстанції, відповідач надав належні докази, в розумінні норм КАС України, на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що оскаржувана постанова містить усі необхідні реквізити, передбачені статтею 283 КУпАП.
Таким чином, при розгляді справи про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, суд вважає, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.
В частині доводів апелянта щодо ненадання правничої допомоги, колегія суддів зазначає, що останнім жодним чином не обґрунтовано те, яким чином отримання правничої допомоги в межах спірних правовідносин може спростувати факт порушення ПДР та суттєвого перевищення дозволеної швидкості руху, яке належно зафіксовано відповідачем у встановленому законом порядку.
Оскільки судом встановлено, що дії відповідача при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення були вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами, позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,  

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 28 листопада 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - залишити без задоволення.
Рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 28 листопада 2024 року - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                              В. В. Кузьменко 

Судді:                                                                                 Я. М. Василенко

                                                                                          О. М. Ганечко