ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
13 березня 2025 року           справа №200/5345/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року у справі № 200/5345/24 (головуючий І інстанції Кошкош О.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                              У С Т А Н О В И В:       

В серпні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними   щодо поновлення виплати пенсії через установи АТ КБ “Приватбанк”; скасування рішення від 12.07.2024 про відмову у переведенні виплати пенсії через АТ КБ “Приватбанк”; зобов`язання  поновити нарахування та виплату пенсії з 01.05.2021 через установи АТ КБ “Приватбанк” за реквізитами IBAN НОМЕР_1 .                     В обґрунтування зазначено, що позивач перебуває на обліку у відповідача, отримує пенсію за віком. З 01.05.2021 припинена виплата пенсії. Вважає, що управлінням протиправно відмовлено у виплаті пенсії на зазначений заявником у заяві від 27.06.2024 рахунок.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року у справі № 200/5345/24 позов задоволено, внаслідок чого визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови у поновленні виплати пенсії на рахунок ОСОБА_1 відкритий у ПАТ КБ “Приватбанк”. Скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 12.07.2024 про відмову у переведенні виплати пенсії ОСОБА_1 через ПАТ КБ “ПриватБанк”. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії з 01.05.2021 на поточний рахунок, відкритий в ПАТ КБ “Приватбанк”.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.      
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено практично ті самі доводи якими обгрунтовано відзив на позовну заяву. 
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.    
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла  висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.     
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області як отримувач пенсії за віком.
08 травня 2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області надана відповідь № 11894-9966/Г-02/8-0500/2 в якій повідомлено, що виплату пенсії призупинено з 01.05.2021 відповідно до пункту 4 частини 1 статті 49 Закону №1058 у зв`язку з тривалою неоплатою. Поновлення виплати пенсії можливо за умови особистого звернення до будь-якого сервісного центру Пенсійного фонду України, що передбачено пунктом 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1.
26 червня 2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області прийнято рішення про встановлення особи №260540 згідно якого за результатом проведеного відеоконференцзв`язку 20.06.2024 15:30 встановлено особу ОСОБА_1 .
27 червня 2024 року ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подана заява про виплату пенсії на поточний рахунок № НОМЕР_1  який відкрито у 50046/9999 - ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК".
12 липня 2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення про відмову у переведенні виплати пенсії ОСОБА_1 через АТ КБ “ПриватБанк” (П/ НОМЕР_2 ). В рішенні зазначено, що заява про поновлення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (абзац 1 пункту 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №   1058, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №   22-1. У зв`язку з відсутністю особистого звернення пенсіонерки до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про поновлення пенсії відповідно до вимог абзацу 1 пункту 1.1 Порядку №   22-1, підстави для переведення виплати пенсії ОСОБА_1 на АТ КБ “ПриватБанк” відсутні.
Вважаючи таке рішення протиправним, позивач звернулася до суду.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до   статті 19 Конституції України   органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими   Конституцією   та законами України.
В   Конституції України   закріплено, що людина визнається найвищою соціальною цінністю в Україні - в соціальній і правовій державі, в якій визнається і діє принцип верховенства права (статті 1, 3 та 8).
Право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених   Конституцією України   (статті 22 та 64).
Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03 травня 1996 року, ратифікована   Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.
Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується, в тому числі, міжнародними зобов`язаннями України.
Особливою формою здійснення права на пенсію є пенсійні правовідносини, які водночас виступають як один із видів суспільних відносин. Пенсійні правовідносини розглядаються як особлива форма соціальної взаємодії, що об`єктивно виникає в суспільстві відповідно до закону, учасники якої мають взаємні кореспондуючі права та обов`язки і реалізують їх з метою задоволення своїх потреб та інтересів в особливому порядку, який не заборонений державою чи гарантований і охороняється нею в особі певних органів.
Статтею 46 Конституції України   встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Пунктом 2.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до   Закону України   Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого   постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1   (у редакції   постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (тут і далі - Порядок 22-1, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.
Судом встановлено, що позивач звернувся через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України із заявою про виплату пенсії на поточний рахунок відкритий в ПАТ КБ “Приватбанк”.
Відмовляючи у виплаті пенсії  позивачу на визначений поточний банківський рахунок, відповідач зазначає, що позивачу необхідно особисто надати відповідну заяву.
Суд першої інстанції дійшов висновку про помилковість таких доводів відповідача з огляду на наступне.
Відповідно до пункту 1.2 Порядку №22-1 заява про виплату пенсії шляхом зарахування на поточний рахунок пенсіонера в банку подається заявником згідно з Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженим   постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1596.
Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженим   постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року № 1596   (тут і надалі - в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), визначено механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам, у тому числі допомоги на поховання і сум пенсій, грошової допомоги, недоотриманих у зв`язку із смертю одержувача, особам, які мають право на отримання таких виплат, головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві (далі - органи Пенсійного фонду) та структурними підрозділами з питань соціального захисту населення місцевих держадміністрацій, виконавчого органу міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, центрами з нарахування та здійснення соціальних виплат (далі - органи соціального захисту населення), а також інших грошових виплат, що фінансуються органами соціального захисту населення за рахунок відповідних бюджетів (далі - пенсія та грошова допомога), шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії та грошової допомоги (далі - одержувачі), а у разі їх смерті - на поточні рахунки осіб, які мають право на отримання допомоги на поховання та недоотриманої суми пенсії, грошової допомоги, в уповноважених банках.
Згідно пункту 4 Порядку №1596, виплата пенсій та грошової допомоги відповідно до цього Порядку здійснюється за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувачів в населених пунктах у межах України, в яких функціонують вибрані одержувачами уповноважені банки, їх відокремлені підрозділи (філії, відділення, представництва тощо) (далі - установи уповноважених банків).
Згідно з абзацом 1 пункту 6 Порядку №1596, одержувачі самостійно вибирають уповноважений банк для відкриття поточного рахунка.
Відповідно до пункту 8, пункту 9 Порядку №1596, поточні рахунки одержувачам відкриваються уповноваженими банками згідно з вимогами, встановленими нормативно-правовими актами Національного банку, що регулюють порядок відкриття рахунків у національній та іноземній валюті.
Між уповноваженим банком і одержувачем укладається договір банківського рахунка. Положеннями договору не можуть погіршуватися умови виплати пенсій та грошової допомоги, встановлені цим Порядком. Умови договору повинні передбачати можливість його розірвання за ініціативою однієї із сторін.
Згідно пункту 10 Порядку №1596 заява про виплату пенсії або грошової допомоги (додаток 1) або заява про виплату пенсії або грошової допомоги з відкриттям рахунка (додаток 4) подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті в межах України. Заява про виплату пенсії або грошової допомоги може прийматися органом Пенсійного фонду України або органом соціального захисту населення через установи уповноваженого банку. Заява приймається за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу та підтверджує її вік, і визначеного законодавством документа, необхідного для з`ясування місця її проживання, та реєструється в установленому порядку. Заява про виплату пенсії може подаватися до органу Пенсійного фонду України в електронній формі через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України з використанням засобів кваліфікованого електронного підпису.
Отже, вимогами Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках передбачена можливість подачі заяви в електронній формі через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України з використанням засобів кваліфікованого електронного підпису.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 звернулась через вебпортал із заявою від 27.06.2024 №8022 про виплату пенсії або грошової допомоги на поточний рахунок відкритий в ПАТ КБ “ПриватБанк”, суд першої інстанції дійшов висновку, що управлінням безпідставно відмовлено позивачу у виплаті пенсії на його поточний банківський рахунок, відкритий у ПАТ КБ “ПриватБанк”. 
З урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги в частині визнання протиправними дій щодо відмови у поновленні виплати пенсії на поточний рахунок відкритий в АТ КБ “Приватбанк”, скасування рішення від 12.07.2024 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо вимог про поновлення нарахування та виплати пенсії з 01.05.2021, судом першої інстанції зазначено наступне.
Поновлення виплати пенсії регламентовано нормами ст. 49 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”  (далі Закон №1058).
За приписами ч. 2 ст. 49 Закону № 1058 поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому ч. 3 ст.35 та ст.46 цього Закону.
Ст. 46 Закону № 1058 регламентує виплату пенсії за минулий час.
Відповідно до ч. 1ст. 46 Закону № 1058 нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.
Таким чином, пенсіонер, виплата пенсії якому була припинена, а потім поновлена, має право на виплату нарахованих, але не отриманих своєчасно з власної вини сум пенсій за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.
Під час розгляду справи судом встановлено, що 16.04.2024 ОСОБА_2 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про виплату пенсії, відповідь на яку надана листом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (від 08.05.2024 № 11894-9966/Г-02/8-0500/2).
З урахуванням наведеного, суд висновує, що в силу положень частини першої   статті 46 Закону №1058-IV    ОСОБА_1  має право на виплату пенсії починаючи з 01.05.2021, оскільки із заявою про виплату пенсії позивач звернулася до пенсійного органу в строк визначений нормою цієї статті.
Разом з цим, під час розгляду справи судом встановлено, що управлінням не нараховані суми пенсії позивачу починаючи з 01.05.2021.
Суд звертає увагу, що у постанові від 20 травня 2020 року у справі №815/1226/18 Велика Палата Верховного Суду зробила правовий висновок згідно з яким пенсія за віком призначається особі один раз та виплачується державою протягом всього життя пенсіонера, крім виняткових випадків, що можуть бути встановлені законом. Водночас пенсія стає “нарахованою” в момент призначення пенсії і залишається такою (“нарахованою”) до її чергової зміни. В той же час якщо за національним законодавством особа має обґрунтоване право на отримання виплат в рамках національної системи соціального забезпечення та якщо відповідні умови дотримано, органи влади не можуть відмовити у таких виплатах доти, доки виплати передбачено законодавством.   Конституція України   та   Закон №1058-ІV   гарантують всім громадянам України, за певних умов, право на матеріальне забезпечення за рахунок трудових та соціальних пенсій.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову.  
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                                    ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року у справі № 200/5345/24 - залишити без задоволення.                                       
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року у справі № 200/5345/24 - залишити без змін.                                                
Повне судове рішення складено 13 березня 2025  року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                 А.А. Блохін

Судді                                                                                                     Т.Г. Гаврищук

                                                                                                               І.В. Сіваченко