ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження № 33/821/21/25 Справа № 697/820/24 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП   	Головуючий у І інстанції Колісник Л. О. Доповідач в апеляційній інстанції Белах А. В.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ   

17 січня 2025 року                                                                                                         м. Черкаси   
Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В., за участю захисниці Константінової Т.М. та правопорушника ОСОБА_1 , в режимі відеоконференції, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисниці Константінової Т.М. на постанову Канівського райсуду Черкаської обл. від 10.10.2024 р., якою 
ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кане-
ві, громадянина України, який є особою з інвалід-
ністю 2 групи, учасник бойових дій, проживає 
АДРЕСА_1 , 
притягнуто до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, від сплати судового збору звільнений на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», - 

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 12.04.2024 р. о 23:40 год. по вул. Енергетиків, 14 d м. Канів водій ОСОБА_1 керував автомобілем Peugeot Partner, р/номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд було проведено у встановленому законом за згодою водія приладом Drager Alcotest 6820, результат склав 1,36 ‰, чим порушив п. 2.9 а) ПДР України та вчинив адмінправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, захисниця Константінова Т.М. подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у зв`язку з відсутністю складу адмінправопорушення у діях ОСОБА_1 . Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд не звернув уваги на некоректну роботу вимірювального приладу. На роздруківці тесту зазначена температура повітря +18 °С, але з офіційних відомостей метеостанції м. Канів насправді температура повітря становила +9-10°С (а. пр. 38). Після чого було витребувано відомості про вимірювальний прилад та встановлено, що зазначений прилад використовується всупереч інструкції з експлуатації, що виразилося в тому, що прилад за допомогою якого проведено огляд станом на 12.04.2024 р. мав прострочений строк сервісного обслуговування та градуювання, отже його результати слід визнати такими, що отримані з порушенням правил експлуатації, зазначені документи були надані в судовому засіданні (а. пр. 56), а тому наявні докази не дають підстав вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Просить повторно дослідити докази по справі та надати їм відповідну правову оцінку, скасувати постанову суду, оскільки на думку захисниці постанова прийнята з порушенням вимог процесуального законодавства та норм матеріального права. 

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисниці Константінової Т.М. та Шеремета А.В., які підтримали доводи апеляційної скарги, просили задовольнити скаргу, вивчивши матеріали справи про адмінправопорушення, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом. 
Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 
1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 
2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 
3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 
4) змінити постанову.
Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адмінправопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом закону, протокол про адмінправопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адмінправопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адмінправопорушення складається відповідно до ст. ст. 254-256 КУпАП.
Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адмінправопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
При цьому суд повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адмінправопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту. Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та ступеню підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.
Суд, який розглядав справу, ці вимоги закону виконав в повному обсязі.
Суд першої інстанції правильно встановив, що 12.04.2024 р. о 23:40 год. по вул. Енергетиків, 14 у м. Канів Черкаської обл. водій ОСОБА_1 керував автомобілем Peugeot Partner, р/номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд було проведено за згодою водія за допомогою технічного приладу Drager Alcotest 6820, результат позитивний та склав 1,36 ‰, чим порушив п. 2.9 а) ПДР України та вчинив адмінправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адмінправопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адмінвідповідальність.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адмінвідповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Суд першої інстанції ретельно дослідив матеріали справи, які надійшли від поліції та дійшов до висновку, що під час складання протоколу та проведення відеозапису скоєного ОСОБА_1 правопорушення, встановив що не було допущено порушень вимог нормативних актів. З таким висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд. 
З наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудних відеокамер, який доданий до протоколу про адмінправопорушення працівниками поліції, суд встановив, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, його зупинку працівниками поліції та процедуру проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, за його згодою, з використанням спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820. Результат позитивний -1,36 ‰. Крім того на відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 погоджується з результатом тестування, пояснює, що винний, вживав кроворозріджувальні ліки, пив напередодні алкогольний напій «Гараж» ( а. пр. 4). З результатом огляду погодився, заперечень не надавав, про що свідчить його особистий підпис на роздруківці результату огляду на стан сп`яніння, в протоколі про адмінправопорушення, надав пояснення з зазначеного факту, ніяких заперечень чи вимог не висловлював ( а. пр. 5). 
Вина в скоєнні ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, окрім протоколу про адмінправопорушення серії ААД № 495174 від 12.04.2024 р. ( а. пр. 1), підтверджується і роздруківкою результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 12.04.2024 р., виконаного із застосуванням приладу, результат склав 1,36 ‰, який підписаний останнім, що вказує на ознайомлення останнього із його змістом (а. пр. 2).
Апеляційний суд вважає, що в діях водія ОСОБА_1 встановлені та доведені належними доказами порушення п. 2.9 а) ПДР України, за що передбачена адмінвідповіда-льність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На переконання апеляційного суду вказані документи складені у відповідності до діючих нормативно-правових актів, які регулюють такі правові відносини та які є предметом судового розгляду.
Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляції про те, що суд не звернув уваги на некоректну роботу вимірювального приладу, а саме на роздруківці вказана температура повітря +18 °С, а дійсна температура повітря 12.04.2024 р. становила +9-10°С, що підтверджується відповідною довідкою; захисниця вважає, що прилад використовується всупереч інструкції з експлуатації, прилад мав прострочений строк сервісного обслуговування та градуювання, отже його результати слід визнати такими, що отримані з порушенням правил експлуатації - є необґрунтованими, зауваження сторони захисту щодо неналежності такого доказу були досліджені місцевим судом, який ретельно дослідив зазначені доводи та дав їм належну правову оцінку, вважати доказ недостовірним в суду немає підстав.
Суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 9.07.1997 р.). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії» від 20.05.2010 р.).
Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову у зв`язку з порушеннями норм матеріального і процесуального права є необґрунтованими та спростовуються дослідженими та наведеними в постанові суду першої інстанції доказами.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду з приводу того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена сукупністю доказів, які є логічними, послідовними та узгоджуються з іншими матеріалами провадження. 
Таким чином, з урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги по суті немає, а постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і скасуванню або зміні не підлягає.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень ст. ст. 8, 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, наголошено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.
Доводи апеляційної скарги про допущені порушення у справі не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що порушень закону, які б тягли скасування чи зміну постанови допущено не було. 
Матеріали справи містять докази доведеності події адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та вини ОСОБА_1 у його вчиненні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Канівського міськрайсуду Черкаської обл. від 10.10.2024 р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП- залишити без змін, а апеляційну скаргу захисниці Константінової Т.М. - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя         Белах А.В.