ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

13 січня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 280/3338/23	
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Білак С.В. (доповідач), суддів:  Чабаненко С.В., Юрко І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року в адміністративній справі №280/3338/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
                                 ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив: 
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку та виплаті пенсії із її збільшенням на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад стаж 20 років, у відповідності до положень п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в редакції, чинній до 01.10.2017, без застосування двоскладової формули при її обчисленні починаючи з 09.05.2023;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії із її збільшенням на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад стаж 20 років, у відповідності до положень п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в редакції, чинній до 01.10.2017, без застосування двоскладової формули при її обчисленні, починаючи з 09.05.2023.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з 30.10.2009. Позивач 09.05.2023 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою, в якій просив перерахувати пенсію зі збільшенням розміру на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад 20 років відповідно до п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідач листом від 12.05.2023 № 7414-7813/Т-02/8-0800/23 повідомив, що оскільки пенсію призначено за ч.1, а не ч.2 ст. 27 Закону № 1058, то у позивача відсутнє право на застосування ч.2 ст. 56 Закону № 796. Позивач вважає дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку протиправними та такими, що порушують його право на належне пенсійне забезпечення, у зв`язку із чим звернувся до суду із даним позовом. 
Рішенням  Запорізького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року  адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд.158-Б, код ЄДРПОУ 20490012) щодо відмови ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНКППП НОМЕР_1 ) у проведенні перерахунку та виплаті пенсії із її збільшенням на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад стаж 20 років, у відповідності до положень п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в редакції, чинній до 01.10.2017, а саме без застосування ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (двоскладової формули при її обчисленні) починаючи з 01.05.2023.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити ОСОБА_1 збільшенням на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад стаж 20 років, у відповідності до положень п. 2 ст. 56 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в редакції, чинній до 01.10.2017, а саме без застосування ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (двоскладової формули при її обчисленні) починаючи з 01.05.2023.
В іншій частині позовних вимог відмовлено. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.  
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що Позивач з 01.01.2009 перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.200З року № l058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Згідно поданої заяви від 30.10.2009 року позивачу призначено пенсію відповідно до Закону № 1058 із зниженням пенсійного віку, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії, який відпрацював на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників відповідно до норм Закону України від 28.02.1991 № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Листом від 10.05.2023р. № 7813/Т-0800-23 позивачу було надано роз`яснення щодо правових підстав та умов перерахунку пенсії відповідно до ст. ст. 56, 57 Закону № 796, надано інформацію щодо умов та розміру пенсії. при зверненні за перерахунком позивач мав надати до відповідача заяву встановленого зразка та додати до неї необхідні документи, зокрема паспорт громадянина України. Лише за таких умов Управління має можливість розглянути питання про перерахунок пенсії позивача та прийняти рішення по суті заяви. Позивачем не були дотримані зазначені умови при зверненні до відповідача, хоча у листі від 10.05.2023р. № 7813/Т-0800-23 вказано те, що заява про обчислення пенсії за ч.2 ст.27 Закону № 1058 до відповідача не надходила. Позивач знехтував вимогами закону та рекомендаціями відповідача та більше до управління з будь-якими заявами про перерахунок пенсії не звертався. Відповідач наполягає, що пенсія позивачу розрахована та виплачується згідно норм чинного законодавства України, отже підстави для задоволення вимог позивача відсутні.
          Позивач не надав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу. Відповідно до частини четвертої  статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України  відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
          Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
          Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
          Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
          Позивач – ОСОБА_1 є учасником ліквідації аварії внаслідок Чорнобильської катастрофи  категорії та перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області.
Позивач  отримує пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з 30.10.2009. 
09.05.2023 позивач  звернувся  до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою,  в якій просив перерахувати пенсію зі збільшенням розміру на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад 20 років відповідно до п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Листом від 12.05.2023 № 7414-7813/Т-02/8-0800/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повідомило, що оскільки пенсію призначено за ч.1, а не ч.2 ст. 27 Закону № 1058, то у позивача відсутнє право на застосування ч.2 ст. 56 Закону №796.
Вважаючи відмову протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом. 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з того, що відповідно до пункт 2  статі 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»  в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії, право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.
У подальшому  Законом № 2148-VIII, який набрав чинності 11 жовтня 2017 року, зокрема, до пункту 2  статті 56 Закону № 796-ХІІ  внесені зміни, згідно з якими право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої  статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до частини 2  статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»,  за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим  Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим  Законом, - відповідно до цього  Закону.
Отже, правове регулювання щодо права на пенсію в повному розмірі з доплатою за понаднормовий стаж змінилось з 11 жовтня 2017 року, поставивши в залежність передбачену  Законом №  796-ХІІ  можливість збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад стаж, встановлений пунктом 2  статті 56 цього Закону,  з призначенням пенсії на умовах, визначених частиною другою  статті 27 Закону № 1058-IV.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на приписи статті 58 Конституції України, якою визначено, що  закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.
Закріплення в Основному Законі принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, виступає гарантією стабільності суспільних відносин, зокрема, відносин між державою та громадянами, утверджує довіру особи до держави.
Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду в постанові від 25 червня 2024 року в справі №  300/3435/21 дійшов правового висновку, що держава, як компенсацію за втрачене здоров`я, моральні і фізичні страждання, обмеження в реалізації своїх здібностей та можливостей забезпечити собі гідний життєвий рівень, гарантувала учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС особливі норми та умови пенсійного забезпечення. З огляду на це, за особами, які набули право на призначення пенсії з урахуванням спеціального  Закону № 796-XII, пунктом 2 статі 56 якого було визначено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років  6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку,  таке право зберігається й у разі зміни нормативно-правового регулювання цих правовідносин.
Тож, щодо осіб, яким на час призначення пенсії з урахуванням  Закону № 796-XII,  її розрахунок мав здійснюватися згідно з пунктом 2  статті 56 Закону № 796-XII  за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на один процент заробітку за рік, вказана норма  зберігає юридичну силу як для пенсіонера так і для органу, який призначає пенсію і повинна застосуватися у тій редакції, яка діяла на час призначення пенсії (окрім випадку покращення становища особи).
Поширення на таких осіб нових правил виплати надбавки за додатковий стаж роботи залежно від призначення пенсії на умовах частини другої  статі 27 Закону № 1058-IV, запроваджених у зв`язку із внесенням до цієї норми змін  Законом № 2148-VIII, свідчить про звуження змісту та обсягу існуючих прав таких осіб, що в силу  статті 22 Конституції України, є неприпустимим.
Практика Верховного Суду в подібних правовідносинах на сьогодні є стабільною та не підлягає переоцінці з боку судів нижчих інстанцій.
Як приклад, в постанові від 26 липня 2024 року в справі № 460/16560/23, Верховний Суд дійшов висновку, що оскільки пенсія за віком призначена позивачці до внесення змін до пункту 2  статі 56 Закону № 796-XII  (до 11 жовтня 2017 року), то остання має право на перерахунок та виплату пенсії з її збільшенням на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку.
Враховуючи сукупність наведених обставин, колегія суддів вважає вірним висновком першої інстанції про протиправну відмову відповідача в здійсненні перерахунку пенсії позивачу.
Разом з цим, відповідно до частини 4 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться, зокрема, в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.
За перерахунком пенсії позивач звернувся із заявою 09.05.2023, а отже  перерахунок пенсії слід проводити з 01.05.2023.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги слід задовольнити шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити збільшенням на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад стаж 20 років, у відповідності до положень п. 2 ст. 56 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в редакції, чинній до 01.10.2017, а саме без застосування ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (двоскладової формули при її обчисленні) починаючи з 01.05.2023 року.
Суд першої інстанції під час розгляду даної справи дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Передбачені ст. 317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні. 
Керуючись ст.  308,  311,  315,  316,  321,  322,  325,  328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року в адміністративній справі №280/3338/23 - залишити без задоволення.      
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року в адміністративній справі №280/3338/23  - залишити без змін.      
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.    
   
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                                      І.В. Юрко