П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

06 лютого 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/9841/24	

Перша інстанція суддя Бжассо Н.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача:                                                  Яковлєва О.В.,
суддів                                                                      Єщенка О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 червня 2024 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Міністерству оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
- визнання протиправною бездіяльність Фінансово-економічного управління ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо зарахування до вислуги років військовослужбовця на пенсію періоду роботи ОСОБА_1 у Кіровоградському Науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі Міністерства внутрішніх справ України з 07 листопада 2015 року по 02 травня 2019 року та не складання основного розрахунку вислуги років військовослужбовця ОСОБА_1 на пенсію;
- визнання протиправним та скасування рішення комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни та вирішення спірних питань щодо зарахування окремих періодів служби до вислуги років про відмову ОСОБА_1 у зарахуванні до вислуги років військовослужбовця на пенсію періоду роботи у Кіровоградському Науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі Міністерства внутрішніх справ України з 07 листопада 2015 року по 02 травня 2019 року, оформлене витягом з протоколу № 1 від 27 лютого 2024 року;
- зобов`язання Фінансово-економічне управління ІНФОРМАЦІЯ_2 скласти основний розрахунок вислуги років військовослужбовця ОСОБА_1 на пенсію відповідно до пункту «а» частини 1 статті 12 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із зарахуванням до вислуги років військовослужбовця на пенсію період роботи на посадах начальницького та рядового складу в органах внутрішніх справ України в календарному обчисленні у Кіровоградському Науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі Міністерства внутрішніх справ України з 07 листопада 2015 року по 02 травня 2019 року.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 червня 2024 року задоволено позов.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 ) подано апеляційну скаргу з вимогами про скасування рішення суду першої інстанції, з ухваленням у справі нового рішення про відмову в задоволенні позову.
З доводів апеляційної скарги вбачається, що є помилковими висновки суду першої інстанції про задоволення позову до ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як останнє не є юридичною особою та належним відповідачем у даній справі.
Крім того, в апеляційній скарзі зазначається, що позивач не має права на включення до вислуги років періоду роботи у Кіровоградському Науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі Міністерства внутрішніх справ України, що тривав з 07 листопада 2015 року по 02 травня 2019 року.
В свою чергу, позивачем подано відзив на отриману апеляційну скаргу у якому зазначено, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог, так як позивач має право на перерахунок його вислуги років.
Крім того, Міністерством оборони України подано відзив на отриману апеляційну скаргу у якому зазначено про необхідність задоволення вимог апеляційної скарги.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до довідки Кадрового центру Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 15 березня 2024 року № 747/6/1225, ОСОБА_1 , капітан 2 рангу, перебуває на військовій службі в ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно з довідкою Кіровоградського НДЕКЦ МВС України від 15 жовтня 2019 року № 19/112/3-107, на підставі Прикінцевих положень ЗУ «Про Національну поліцію», при обчисленні ОСОБА_1 вислуги років для призначення пенсій додатково підлягає зарахуванню час безперервної роботи в Кіровоградському НДЕКЦ МВС України з 07 листопада 2015 року по 02 травня 2019 року.
При цього, 19 грудня 2022 року посадовою особою Кадрового центру ВМС ЗСУ складено попередній розрахунок вислуги років військовослужбовця ОСОБА_1 на пенсію, згідно з яким,  станом на грудень 2022 року кількість повних років вислуги складає 25 років. До зазначених 25 років вислуги був зарахований період перебування позивача на будь-яких посадах в Кіровоградському НДЕКЦ МВС України з 07 листопада 2015 року по 02 травня 2019 року. 
Листом від 20 лютого 2023 року за № 154/181/1-159 Фінансово-економічне управління Командування ВМС ЗСУ не погодилось із наведеним розрахунком в частині зарахування до вислуги років військовослужбовця періоду роботи позивача в Кіровоградському НДЕКЦ МВС України з 07 листопада 2015 року по 02 травня 2019 року, зазначивши, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем ЗСУ, та повернуло особову справу ОСОБА_1 без обчислення вислуги років для призначення пенсії військовослужбовця з підстав недостатності календарної вислуги років військовослужбовця для пенсії. 
ОСОБА_1 з вказаними діями не погодилась, про що письмово вказала на зворотному боці наведеного листа від 20 лютого 2023 року за № 154/181/1-159 та просила направити розрахунок на комісію МОУ.
Згідно з витягом із протоколу № 1 від 27 січня 2024 року, комісія Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни та вирішення спірних питань щодо зарахування окремих періодів служби до вислуги років вирішила відмовити капітану 2 рангу ОСОБА_1 в зарахуванні до вислуги років військовослужбовців на пенсію періоду роботи у Кіровоградському НДЕКЦ МВС України з 07 листопада 2015 року по 02 травня 2019 року, оскільки ОСОБА_1 не є особою, зазначеною у п. «ж» ст. 1-2 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як позивач має право на включення спірних періодів роботи в Кіровоградському НДЕКЦ МВС України до його вислуги років, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Згідно п. «а» ст. 1-2 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу.
Згідно п. «ж» ст. 1-2 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби державні службовці та працівники навчальних, медичних закладів та науково-дослідних установ Міністерства внутрішніх справ України або поліції з числа колишніх працівників міліції, які станом на день опублікування Закону України «Про Національну поліцію» проходили службу в органах внутрішніх справ та мали календарну вислугу не менше п`яти років і продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ України або поліції (їх територіальних органах, закладах та установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України «Про державну службу», а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах.
Згідно п. «а» ст. 12 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж», «з» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше; з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше; з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.
Згідно ч. 1 ст. 17 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «з» статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються, зокрема: військова служба; служба в органах внутрішніх справ, поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.
Згідно ч. 3 ст. 17 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», до вислуги років осіб, зазначених у пункті «ж» статті 1-2 цього Закону, додатково зараховується час безперервної роботи (з дня призначення після звільнення зі служби в органах внутрішніх справ (міліції) на посадах у Міністерстві внутрішніх справ України або Національній поліції (їх територіальних органах, закладах та установах), що заміщуються державними службовцями, а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах.
Крім того, Закон України «Про Національну поліцію» визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.
Згідно п. 15 розділу XI ЗУ «Про Національну поліцію», працівники міліції, які на день набрання чинності цим Законом мали календарну вислугу не менше 5 років та продовжили службу в Міністерстві внутрішніх справ України або поліції (їх територіальних органах, закладах та установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями (а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах), після досягнення вислуги років, що дають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», мають право на пенсійне забезпечення згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Між тим, Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей затверджено наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2014 року № 530 (далі – Положення № 530).
Згідно п. 2.12 розділу II Положення № 530, обчислення вислуги років чи загального страхового стажу для призначення пенсій здійснюється фінансово-економічними управліннями командувань видів Збройних Сил України за поданням відповідних підрозділів персоналу - особам офіцерського складу, військовослужбовцям військової служби за контрактом рядового складу, сержантського та старшинського складу управлінь (відділів) оперативних (повітряних) командувань, з`єднань і військових частин, що належать до їх складу, а також офіцерам, військовослужбовцям військової служби за контрактом рядового складу, сержантського та старшинського складу військових частин, підпорядкованих Міністерству оборони України, що займають посади, призначення на які здійснюються наказами командувачів військ оперативних командувань, командирів повітряних командувань (по особовому складу), їм відповідних і нижче.
При цьому, згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності бездіяльності Фінансово-економічного управління ІНФОРМАЦІЯ_2 та рішення Міністерства оборони України щодо невключення до вислуги років ОСОБА_1 , яка дає право на отримання пенсії за вислугу років, відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», періоду роботи у Кіровоградському Науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі Міністерства внутрішніх справ України, який тривав з 07 листопада 2015 року по 02 травня 2019 року.
В свою чергу, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, в межах доводів та вимог апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 , колегія суддів зазначає наступне.
В даному випадку, як вбачається із зібраних матеріалів у справі, позивач з 15 грудня 1997 року по 06 листопада 2015 року проходив службу в органах УМВС України в Кіровоградській області та був звільнений наказом УМВС України в Кіровоградській області від 06 листопада 2015 року № 383 о/с (через скорочення штатів).
Тобто, станом на 07 листопада 2015 року, а саме на день набрання чинності ЗУ «Про Національну поліцію», позивач мав більше 5 років календарної вислуги в структурах МВС України.
При цьому, з 07 листопада 2015 року по 02 травня 2019 року позивач продовжив працювати в Кіровоградському науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі МВС України.
Між тим, як вбачається з аналізу вищевикладених норм матеріального права, законодавцем надано гарантії збереження права на пенсію за вислугою років для осіб, які станом на день опублікування ЗУ «Про Національну поліцію» проходили службу в органах внутрішніх справ та мали календарну вислугу не менше п`яти років і продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ України, зокрема, в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах, про що зазначено в п. «ж» ст. 1-2 та ч. 3 ст. 17 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та п. 15 розділу XI ЗУ «Про Національну поліцію».
Тобто, позивач відноситься до відповідного кола осіб, на яких розповсюджує дія зазначеної гарантії при обрахунку розміру його календарної вислуги років, необхідної для призначення пенсії за вислугою років.
При цьому, колегія суддів вважає, що можливість включення періоду роботи позивача з 07 листопада 2015 року по 02 травня 2019 року в Кіровоградському науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі МВС України до календарної вислуги років, з урахуванням факту переходу позивача у травні 2019 року на службу в Збройні Сили України, не суперечить вищевикладеним положенням ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
В свою чергу, інше тлумачення положень ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» звужує обсяг прав позивача на призначення пенсії, який обрав службу за контрактом в Збройних Силах України та не продовжив роботу в Міністерстві внутрішніх справ України. 
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що Фінансово-економічного управління ІНФОРМАЦІЯ_2 не має статусу юридичної особи, а тому воно не є належним відповідачем у даній справі, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України, суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Тобто, відповідачем в адміністративній справі може бути орган військового управління при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій.
Тому, колегія суддів вважає, що Фінансово-економічного управління ІНФОРМАЦІЯ_2 , в силу п. 2.12 розділу II Положення № 530, має статус окремого суб`єкта владних повноважень у розумінні положень КАС України.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог.
При цьому, судом першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допущено, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 червня 2024 року – без змін.
Сплачений Військовою частиною НОМЕР_1 судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на апелянта.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

            Суддя-доповідач 		О.В. Яковлєв	
            Судді	  	О.В. Єщенко    А.В. Крусян