ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/10235/24                                                Суддя (судді) першої інстанції: Оксана ТИХОНЕНКО

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  20 лютого 2025 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого:                    Бєлової Л.В.,
суддів:                    Аліменка В.О., Безименної Н.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: 
визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку та виплати пенсії, виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної за роботу в зоні відчуження за період з червня 1986 року по грудень 1986 року, у розмірі відшкодування фактичних збитків, відповідно до вимог Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-ХП від 28.02.1991 року та Постанови Кабінету Міністрів від 23.11.2011 року №1210 (зі змінами внесеними ПКМУ № 112 від 25.03.2014 №851 від 15.11.2017, №543 від 26.06.2019, №916 від 01.09.2021, №1307 від 09.12.2021);
зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу пенсію виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної за роботу в зоні відчуження за період з червня 1986 року по грудень 1986 року у розмірі відшкодування фактичних збитків, відповідно до Закону України "Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Постанови Кабінету Міністрів від 23.11.2011 року №1210 (зі змінами внесеними ПКМУ №112 від 25.03.2014 №851 від 15.11.2017, №543 від 26.06.2019, №916 від 01.09.2021, №1307 від 09.12.2021).
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії, виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної за роботу в зоні відчуження за період з червня 1986 року по грудень 1986 року, у розмірі відшкодування фактичних збитків, відповідно до вимог Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-ХП від 28.02.1991 року та Постанови Кабінету Міністрів від 23.11.2011 року №1210 (зі змінами внесеними ПКМУ № 112 від 25.03.2014 №851 від 15.11.2017, №543 від 26.06.2019, №916 від 01.09.2021, №1307 від 09.12.2021).
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області   здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсію виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної за роботу в зоні відчуження за період з червня 1986 року по грудень 1986 року у розмірі відшкодування фактичних збитків, відповідно до Закону України "Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Постанови Кабінету Міністрів від 23.11.2011 року №1210 (зі змінами внесеними ПКМУ №112 від 25.03.2014 №851 від 15.11.2017, №543 від 26.06.2019, №916 від 01.09.2021, №1307 від 09.12.2021).    
Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач, подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. 
Апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що відповідач листом від 24.06.2024 не відмовляв позивачу на його заяву від 30.05.2024 про перерахунок пенсії на підставі довідки 012/23 від 03.04.2023, а лише у порядку розгляду звернення громадян повідомив про прийняте рішення від 27.03.2024, яким Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за принципом екстериторіальності відмовило позивачу у перерахунку пенсії за його заявою від 20.03.2024, тому позивачем обрано неефективний та неналежний спосіб захисту порушеного права, оскільки, у разі незгоди з непроведенням перерахунку пенсії він повинен був оскаржити саме рішення про відмову у проведенні перерахунку.
Також апелянт зазначив, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01.07.2000 є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Іншого чинним законодавством не передбачено.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції. 
У відзиві позивач зазначає, що 30.05.2024 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки 012/23 від 03.04.2023, та саме цей пенсійний орган зазначив про відсутність підстав врахувати довідку. Крім того, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснювало запити для перевірки довідки та фактично відмовило у перерахунку пенсії.
Після надходження матеріалів справи, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2024 року призначено справу до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження.
Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, 30.05.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою   щодо перерахунку пенсії в разі доцільності виходячи із середньої заробітної плати за 2020-2023 роки, проіндексованої в останні роки як особі з інвалідністю ЧАЕС 1 категорії 2 групи згідно постанови Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 згідно довідки 012/23 від 03.04.2023 (заробітну плату врахувати за час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за місяці червень - грудень 1986 року).
Листом від 24.06.2024 відповідач повідомив позивача, що за документами електронної пенсійної справи 15.01.2024 позивачу було проведено перерахунок з врахуванням періоду заробітної плати з 1986 року по 1988 рік згідно з рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.11.2023 по справі №620/12427/23, проте виконання рішення суду є недоцільним та призводить до зменшення розміру пенсії. Головним управлінням повторно зроблено запит до Головного управління м. Києві щодо зустрічної перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідок від 03.04.2023, які видані Приватним акціонерним товариством «Укренергомонтаж»: №012/23 про заробітну плату за період з червня 1986 року по грудень 1988 року; №013/23 (форма 122) за період роботи в зоні відчуження з 17.06.1986 по 15.12.1988. На повторний запит Головного управління в м. Києві від 15.03.2024 №2600-1005-8/56077 відповіді не надійшло, організація не звітує з квітня 2023 року. Виходячи з вищезазначеного, врахувати вищевказані довідки для обчислення пенсії позивача відповідно до статті 54 Закону немає можливості.
Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Суд першої інстанції позовні вимоги задовольнив та зазначив, що відповідачу надані довідка №016/23 від 03.04.2023, довідка №013/23 від 03.04.2023, довідка №009/23 від 03.04.2023, довідка №012/23 від 03.04.2023, які видані ПрАТ «Укренергомонтаж» про заробітну плату для обчислення пенсії ОСОБА_1 , про те, що його заробітна плата, яка враховується при обчисленні пенсії склала нуль гривень 0,17423 коп., тому спірний період роботи позивача підлягає зарахуванню відповідачем, оскільки підтверджується зазначеними вище довідками, у тому числі архівними, а також особовими рахунками за 1986 - 1988 роки.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з частиною першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Відповідно до статті 1 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788-ХІІ) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ (далі по тексту - Закон №796-ХП) визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, а також соціальний захист.
Відповідно до частини першої статті 54 Закону № 796-ХІІ пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.
Визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (стаття 57 Закону № 796-ХІІ).
Порядок призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України (ч. 5 ст. 54 Закону № 796- ХІІ).
Кабінет Міністрів України постановою від 23.11.2011 № 1210 затвердив Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі по тексту - Порядок № 1210, у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - пенсії), а також визначення заробітної плати (доходу) для їх обчислення. Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків (пункт 1 Порядку №1210).
Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсій враховується за будь-які 12 місяців підряд такої роботи (пункт 2 Порядку №1210).
Відповідно до підпункту 2, 3, 4 пункту 3 Порядку №1210 у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження: 2) на промисловому майданчику Чорнобильської АЕС не менш як 12 місяців у період з 26 квітня 1986 р. до 1 серпня 1987 р., за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати (доходу) за будь-який повний календарний місяць роботи в зоні відчуження. Якщо така особа виводилася із зони Чорнобильської АЕС за медичними показниками у зв`язку з переопроміненням, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати (доходу) за будь- який повний календарний місяць роботи на промисловому майданчику Чорнобильської АЕС; 3) менш як 12 місяців підряд, пенсія обчислюється виходячи із заробітної плати (доходу) за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження; 4) менше календарного місяця у 1986-1990 роках (в тому числі особа, яка захворіла на променеву хворобу), за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної (одержаного) за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати (доходу) за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата (дохід) за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати (доходу) проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати (доходу).
Частиною 4 статті 15 Закону № 796-ХІІ встановлено, що видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.
Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі - Порядок №22-1) передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Згідно з пунктом 2.1 Порядку №22-1 до заяви про призначення (перерахунок) пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж та довідка про заробітну плату особи за період страхового стажу до 1 липня 2000 року, а, починаючи з 1 липня 2000 року, індивідуальні відомості про застраховану особу надаються відділом персоніфікованого обліку.
За змістом підпункту "в" пункту 7 Порядку №22-1 заробітна плата для призначення пенсії за період роботи до 1 липня 2000 року підтверджується довідкою підприємства, установи, організації (форма і зміст довідки визначено в додатку 1 Порядку).
Така довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.
У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.
Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії (пункт 2.10 Порядку № 22-1).
Обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.
Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.07.2020 у справі № 341/1132/17.
Як правильно встановлено судом першої інстанції та слідує з матеріалів справи, згідно з довідкою №016/23 від 03.04.2023 ПрАТ «Укренергомонтаж» утворено в 1988 році шляхом злиття в одне підприємство та є правонаступником Чорнобильського монтажного управління «Спецатоменергомонтаж» і Прип`ятського монтажного управління «Південенергомонтаж» - провідних підприємств в період будівництва Чорнобильської АЕС з 1972 по 1986 рік. Зазначено, що ОСОБА_1 в період 1986 року працював над ліквідацією наслідків аварії на 4-му енергоблоці Чорнобильської атомної електростанції та в м. Чорнобиль на промплощадці, що відображається в листках особових рахунків.
Згідно з довідкою №013/23 від 03.04.2023, виданою ПрАТ «Укренергомонтаж», ОСОБА_1 був безпосередньо зайнятий в роботах, передбачених постановою ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР і ВЦРСПС від 5 червня 1986 року №665-195. Постановою ЦК КПРС Ради міністрів СРСР і ВЦРСПС від 29 грудня 1987 року №1497-878, що дають право на державну пенсію на пільгових умовах згідно зі списком 1, затверджених Постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1966 року №1173, Постановою Державного комітету СРСР з праці та соціальних питань від 9 березня 1988 року та Постановою Кабінету міністрів України від 11 березня 1994 року №162. Наказ Міністерства надзвичайних ситуацій України від 03.03.2012 року №576.
Роботи виконувались вахтовим методом, час виконання роботи до 01 січня 1988 року нараховується в стаж при призначенні пенсії в триразовому, а з 1988 - 2009 року в півтора разовому розмірі, та з 01 січня 2010 року в півтора разовому розмірі. Підстава: Постанова РМ УРСР №207-7 від 10.06.1986 р., розпорядження РМ УРСР №12-рс від 06.01.1988 року і №597 - р від 26.12.1990 р. Постанови Кабінету Міністрів України №250 від 29.02.1996 року, №982 від 30.06.1998 р. №223 від 07.02.2000 р., №137 від 29.01.2003 року, №1400 від 05.12.2007 року, №831 від 10.09.2008 р. Постанови Кабінету Міністрів України №173 від 24 лютого 2010 р. Постанови Кабінету Міністрів України №831 від 21 вересня 2011 р.
Згідно з довідкою №009/23 від 03.04.2023 року, виданою ПрАТ «Укренергомонтаж» - доза зовнішнього опромінення ОСОБА_1 , 1959 р.н., паспорт НОМЕР_1 , за даними інформаційно - довідкової системи індивідуального дозиметричного контролю ДСНВП «Екоцентр» під час роботи в зоні відчуження (30- км зоні) Чорнобильської АЕС становила: 1986 рік - 32,00 мЗв, 1988 р. - 2,80 мЗв, 1992 р,- 0,10 мЗв, 1993 р. - 2,10 мЗв, 1994 р. - 2,00 мЗв, 1995 р. - 0,90 мЗв, 2000 р. - 0,10 мЗв, 2001 р. - 1,30 мЗв, 2002 р. - 1, 10 мЗв, 2003 р. - 1,63 мЗв, 2004 р. - 1,50 мЗв, 2005 р. - 1,42 мЗв, 2006 р. - 0,57 мЗв. Доза зовнішнього опромінення, розрахована по пред`явленому маршрутному листу, який був складений за період з моменту аварії на Чорнобильській АЕС до евакуації з міста Прип`ять (26.04.1986 - 27.04.1986 р.) становила - 1986 р. - 142,80 мЗв.
Згідно з довідкою №012/23 від 03.04.2023 року, виданою ПрАТ «Укренергомонтаж» - Довідка про заробітну плату для обчислення пенсії ОСОБА_1 , про те, що його заробітна плата, яка враховується при обчисленні пенсії склала нуль гривень 0,17423 коп. Сума заробітної плати з розшифруванням (грн): 1986 рік всього - 0,05956; 1987 рік всього - 0,5935; 1988 рік всього - 0,05532.
На всі виплати нараховані страхові внески (єдиний внесок). Довідка видана на підставі: особових рахунків за 1986-1988 роки, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Не заперечують проти проведення перевірки первинних документів за період, зазначений у цій довідці.
Отже, довідка про заробітну плату надана позивачу на підставі особових рахунків.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки відповідачу надані: довідка №016/23 від 03.04.2023, довідка №013/23 від 03.04.2023, довідка №009/23 від 03.04.2023, довідка №012/23 від 03.04.2023, видані ПрАТ «Укренергомонтаж» про заробітну плату для обчислення пенсії ОСОБА_1 , про те, що його заробітна плата, яка враховується при обчисленні пенсії склала нуль гривень 0,17423 коп., то спірний період роботи позивача підлягає зарахуванню відповідачем, оскільки підтверджується зазначеними вище довідками, у тому числі архівними, а також особовими рахунками за 1986 - 1988 роки.
Крім того, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.11.2023 у справі №620/12427/23, яке набрало законної сили (06.12.2023), позов задоволено повністю: визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 11.04.2023 № 974210159351; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , з врахуванням заробітної плати за період з 1986 року по 1988 рік на підставі довідки про заробітну плату №012/23 від 03.04.2023, виданої Приватним акціонерним товариством "УКРЕНЕРГОМОНТАЖ", з 10.04.2023, відповідно статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Частиною четвертою статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Отже, під час розгляду справи №620/12427/23 суд вже досліджував довідку №012/23 від 03.04.2023 та надавав їй оцінку, тому дії відповідача щодо перевірки достовірності та обґрунтованості довідки є необґрунтованими.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, тому не є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду.
Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Згідно з положеннями  статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до вимог  статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.
Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст.    243,    315,    316,    322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд
П О С Т АН О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року - залишити без задоволення.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя                                                                      Л.В. Бєлова

Судді                                                                                          В.О. Аліменко,

          Н.В. Безименна