ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

       24 лютого 2025 року                                                                м. Чернівці
                        Справа № 725/4231/24
                                                                Провадження №22-ц/822/225/25
       Чернівецький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 
       головуючого - Литвинюк І. М., 
       суддів: Лисака І. Н., Перепелюк І. Б., 
секретар – Скулеба А. І.,
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 , 
відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія», 
треті особи - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Сектор НКРЕКП у Чернівецькій області, акціонерне товариство «Чернівціобленерго»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Чернівціобленерго» на ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 13 січня 2025 року, головуючий у І-й інстанції – Піхало Н.В. 

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія», треті особи: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Сектор НКРЕКП у Чернівецькій області, АТ «Чернівціобленерго», про визнання недійсної нарахованої заборгованості, визнання дій щодо відключення від електричної мережі незаконними та відшкодування моральної шкоди. 
В подальшому представник позивача Федорюк А.Л. подала клопотання про призначення у справі електротехнічної експертизи лічильника активної електричної енергії однофазного електронного типу СО-ЭА09, заводський №624628, 2008 року випуску.
Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 13 січня 2025 року задоволено клопотання представника позивача Федорюка А.Л. про призначення судової електротехнічної експертизи.
Призначено у справі електротехнічну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Сім`ї Бродських,6).
На вирішення експертизи поставлено наступні питання:
1.Чи міг відбутися електротехнічний чи будь-який інший механічний збій роботи лічильника, що призвів до утворення похибки в 27040 кВт год.?;
2.Які обставини могли вплинути на появу нерегламентованих режимів роботи електрообладнання, що призвели до утворення похибки лічильника в 27040 кВТ год.?;
3.Чи існують внутрішні несправності вказаного лічильника, що могли призвести до нерегламентованого режиму роботи лічильника?
Оплату за проведення експертизи покладено на позивача ОСОБА_1 .
Попереджено експерта про кримінальну відповідальність згідно зі ст.ст. 384, 385 КК України.
Роз`яснено сторонам наслідки ухилення від проведення експертизи. 
Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.
Задовольняючи клопотання про проведення судової електротехнічної експертизи, суд першої інстанції виходив з характеру спірних правовідносин, які виникли між сторонами, зокрема непогодження позивачки із нарахованим розміром заборгованості за спожиту електроенергію, а саме за 27040 кВт год, що на її думку зумовлено електротехнічним збоєм у роботі лічильника, зважаючи на те, що 1 січня 2022 року нею був переданий показник 63170 кВт год, а станом на 25 січня 2022 року даний показник становив 90182 кВт год, тобто різниця в 27040 кВт год.
Не погодившись з указаною ухвалою, АТ «Чернівціобленерго» подало апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та відмовити у задоволенні клопотання про призначення експертизи. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала суду прийнята з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, встановлені судом висновки не відповідають фактичним обставинам.
Зазначає, що вже було проведено експертну повірку лічильника активної електричної енергії однофазного електронного типу СО-ЗА09, заводський №624628, 2008 року випуску, а також даний прилад обліку вже знятий з об`єкта Споживача, отже забезпечити первинний стан ЗВТ неможливо, оскільки існує регламентований порядок проведення експертизи приладів обліку, адже перед проведенням експертизи лічильники повинні пломбуватися з використанням пломби та пакуватися в поліетиленовий пакет. Електролічильник типу СО-ЗА09, заводський № 62428, 2008 року випуску, класу точності 1,0 з датою державної повірки ІУ, 2008, було знято у 2022 році, а отже з того часу він не експлуатується, ЗВТ 2008 року випуску міжповірочний інтервал закінчився у 2024 році, це означає, що такий лічильник є непрацездатним.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з огляду на наступне.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
Досягнення завдань цивільного судочинства забезпечується, зокрема, за допомогою доказування одного із основоположних елементів правосуддя.
За приписами статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України).
Серед джерел доказів, відповідно до статті 76 ЦПК України, є висновок експерта.
Як визначено у частинах 1, 2 статті 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.
За змістом частини 3 статті 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
Частиною 1 статті 103 ЦПК України визначено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
При вирішенні питання про призначення експертизи суди повинні керуватися статтями 103-113 ЦПК України, Законом України «Про судову експертизу», Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року № 53/5, Науково-методичні рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Мінюста №53/5 від 08.10.1998 року та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 3 листопада 1998 року за № 705/3145, та враховувати роз`яснення, дані в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», з урахуванням особливостей правового регулювання захисту конкретних суб`єктивних прав.
У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» від 01 червня 2006 року зазначено, що експертиза призначена судом, є одним із засобів з`ясування або оцінки фактичних обставин справи, і тому складає невід`ємну частину судової процедури.
Відповідно до принципу диспозитивності, закріпленого в статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Предметом позовних вимог у даній справі є визнання недійсної нарахованої заборгованості за побутовим споживачем (особовий рахунок № НОМЕР_1 ) – ОСОБА_1 за спожиту електричну енергію обсягом 27040 кВт год в період з 17 серпня 2020 року по 25 січня 2022 року у розмірі 45 427,20 грн. 
Отже, встановлення вищевказаних обставин має істотне значення для вирішення цієї справи.
Суд першої інстанції, враховуючи предмет спору у даній справі, дійшов правильного висновку, що проведення судової електротехнічної експертизи є одним із засобів доказування, та поставив на вирішення експерта питання, які узгоджуються з переліком орієнтовний питань, передбачених Науково-методичними рекомендаціями з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень.
Враховуючи наведені вище вимоги закону та встановлені обставини, оскільки для з`ясування поставлених в експертизі питань потрібні спеціальні знання, а сторонами не надані відповідні висновки експертів з цих самих питань, суд першої інстанції, з урахуванням вимог статті 13 ЦПК України, дотримуючись принципу змагальності сторін і не створюючи їм перешкод у процесі доказування обставин, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення зазначеного клопотання.
Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Судові процедури повинні бути справедливими, особа безпідставно не може бути позбавлена права на подання доказів, оскільки це буде порушенням права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою статтею 129 Конституції України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, викладеної у справі «Дульський проти України» (заява № 61679/00), експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури та призначається у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.
Дотримуючись принципу змагальності сторін і не створюючи сторонам перешкоди у процесі доказування обставин, суд першої інстанції, з урахуванням вимог статті 12 ЦПК України, правомірно призначив експертизу.
З огляду на конкретні обставини цієї справи, заперечення з боку інших учасників справи, відмова у призначенні судом першої інстанції експертизи щодо дослідження поставлених питань не дозволила би встановити дійсні обставини, а відповідно, позбавить позивача права на судовий захист та справедливий розгляд даної справи, що є основним завданням цивільного судочинства, та послужило би проявом надмірного формалізму.
Враховуючи предмет позову та питання, які були визначені судом для проведення експертизи та стосуються предмету позову, колегія суддів дійшла висновку про те, що призначення судом першої інстанції судової електротехнічної експертизи є доцільним та сприятиме всебічному та об`єктивному встановленню фактичних обставин справи.
Отже, ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права і підстав для її скасування немає.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що наведені в апеляційній скарзі доводи не містять у собі посилань на обставини чи докази, які вказують на безпідставність призначення експертизи.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення питання про призначення судової експертизи, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Чернівціобленерго» залишити без задоволення.
Ухвалу  Першотравневого районного суду м. Чернівці від 13 січня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повна постанова складена 24 лютого 2025 року.

Головуючий                                                        І.М. Литвинюк

Судді:                                                                І.Н. Лисак 

І.Б. Перепелюк