Справа № 459/2269/24                                Головуючий у 1 інстанції: Жураковський А. І. 
Провадження № 22-ц/811/2951/24                                Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

               10 грудня 2024 року м. Львів
Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого – судді Бойко С.М.,
суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., 
секретаря – Зеліско-Чемерис К.Р.,
з участю: представника позивача – ОСОБА_1 ,
представника відповідача – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 13 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:
12 квітня 2024 року  ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про зменшення розміру стягуваних з нього аліментів. 
Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 26 серпня 2024 року роз`єднано позовні вимоги та виділено в самостійне провадження позовну вимогу ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів. 
Позивач просив зменшити розмір присуджених з нього на користь ОСОБА_3 за рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 19 жовтня 2015 року аліментів на утримання неповнолітнього сина та стягувати такі аліменти в розмірі 7% заробітку (доходу) платника, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування вказаного позову покликався на те, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 19 жовтня 2015 року з нього стягуються на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 10.09.2015 року і до досягнення дитиною повноліття, окрім цього, він є платником аліментів за рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 01 серпня 2018 року, які стягуються з нього на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітнього сина – ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), щомісячно.
Однак, 23.09.2022 року позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_8 , у якої є неповнолітня дочка – ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від попереднього шлюбу, проте, дитина проживає разом із ними.
З 10.03.2022 року він проходить військову службу, за яку отримує відповідне грошове утримання, проте, значна його частина – близько 48865 грн. 54 коп., сплачується в рахунок аліментів на утримання двох дітей: ОСОБА_3 – 25490 грн. 54 коп. (1/3 частина доходу) та ОСОБА_5 – 23375 грн. (1/4 частина доходу), що є обтяжливим для нього. 
Окремо звертає увагу, що згідно із Законом України «Про державний бюджет на 2024 рік», прожитковий мінімум для дітей такого віку становить 3196 грн., а отже, аліменти, які з нього стягуються, більше, ніж у 8 разів, перевищують встановлений законом мінімальний рекомендований розмір аліментів на дитину. 
Вважає, що отримання аліментів у такому значному розмірі стало способом заробітку для стягувачів аліментів, які мають нові сім`ї, що є недопустимим.
Зважаючи на наведені вище обставини й те, що у позивача є нова сім`я, яку необхідно утримувати, а розмір стягуваних з нього аліментів за рішеннями судів перевищує 1/2 частину його заробітку (доходу), що суперечить вимогам статті 70 Закону України «Про виконавче провадження», просив позов задовольнити. 
Рішенням Червоноградського міського  суду Львівської області від 13 вересня 2024 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.
Змінено розмір аліментів, що стягуються з  ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3  на підставі рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 19 жовтня 2015 року у справі №459/3030/15-ц за позовом ОСОБА_3  до  ОСОБА_4  про стягнення аліментів.
Вирішено стягувати з ОСОБА_4 у користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання рішенням законної сили й до досягнення дитиною повноліття.
Припинено нарахування і стягнення аліментів за рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 19 жовтня 2015 року у справі №459/3030/15-ц  та відкликано виконавчий лист, що був виданий на виконання останнього в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
У решті вимог – відмовлено.
Рішення суду оскаржила відповідачка ОСОБА_3 , просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Зазначає, що судом не враховано, що до 2022 року аліменти з позивача нараховувались у мінімальному розмірі, з 2015 року до 2022 року ОСОБА_4 не вчиняв жодних дій для належного матеріального забезпечення сина, а враховуючи, що з 2022 року дохід позивача збільшився у зв`язку з проходженням ним служби в Збройних Силах України, власне, у неї є підстави для подання заяви про збільшення розміру аліментів.
Вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про наявність підстав для задоволення вимог позивача про зменшення розміру аліментів, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами погіршення його майнового стану, а наявність дружини та дитини від другого шлюбу не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.
Зазначає, що аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28.05.2021 року у справі №715/2073/20, від 09.09.2021 року у справі №554/3355/20, від 16.09.2020 року у справі №565/2071/19.
Наголошує, що суд першої інстанції в повній мірі не врахував, що діти, народжені у різних шлюбах від різних матерів, мають абсолютно рівні права на матеріальну допомогу.
Щодо доводів про погіршення майнового стану, то вважає, що такі не заслуговують увагу, оскільки позивач почав отримувати дохід від проходження військової служби лише в 2022 році, а обов`язок сплачувати аліменти у нього виник у 2015 році, окрім того, позивачем не доведено, що він надає будь-яке утримання своїй дружині, в якої є дитина від попереднього шлюбу, обов`язку утримання дитини теперішньої дружини у позивача немає, оскільки в дитини є біологічний батько, який несе відповідний обов`язок.
Заслухавши пояснення сторони відповідача в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони позивача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.
Судом встановлено, що на підставі рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 19 жовтня 2015 року з ОСОБА_4 у користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.09.2015 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.18, 21-22).
На підставі цього рішення 02.11.2015 року видано виконавчий лист, який стягувачем звернено до примусового виконання (а.с.23-24). 
Також, на підставі рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 01 серпня 2018 року з ОСОБА_4 у користь ОСОБА_5 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Ця обставина сторонами не заперечується.
23.09.2022 року позивач ОСОБА_4 зареєстрував шлюб із ОСОБА_10 , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_11 (а.с.27).
В даному шлюбі у позивача власних дітей немає, проте, його дружина – ОСОБА_12 має дитину від попереднього шлюбу – ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.28).
Відповідно до довідки командира військової частини НОМЕР_1 від 31.03.2024 року (а.с.8-9), з 10.03.2022 року по теперішній час позивач ОСОБА_4 перебуває на військовій службі у названій військовій частині.
Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Отже, з правового аналізу наведеної вище норми ч.1 ст.192 СК України необхідно дійти висновку про те, що наявність однієї із зазначених у цій нормі обставин є підставою для зміни раніше визначеного за рішенням суду або домовленістю між батьками розміру аліментів.
Оскільки факт зміни сімейного стану позивача, а саме: створення ним нової сім`ї, доведено позивачем письмовими доказами, які є належними та допустимими, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність визначених законом підстав для зміни (зменшення) раніше визначеного за рішенням суду розміру аліментів.
Однак, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для зменшення розміру присуджених з позивача на користь відповідачки аліментів з 1/3 частки до 1/6 частки від його доходу, оскільки, як стверджує сам позивач, його дохід, у зв`язку із проходженням військової служби, збільшився, а тому, за існування одночасного збільшення доходу позивача та зміни його сімейного стану, колегія суддів доходить висновку про зменшення розміру стягуваних з нього аліментів з 1/3 частки до 1/4 частки від доходу платника, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як це передбачено частиною другою статті 182 СК України.
Визначаючи аліменти у розмірі 1/4 частки доходу платника, колегія суддів ураховує норму частини п`ятої статті 183 СК України, якою закріплено право того з батьків, разом з яким проживає дитина, на звернення до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину – однієї чверті, на двох дітей – однієї третини, на трьох і більше дітей – половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Суд першої інстанції, правильно встановивши характер спірних правовідносин та фактичні обставини справи, не в повній мірі врахував норми матеріального права, які підлягали застосуванню до спірних правовідносин, що є підставою для зміни оскаржуваного рішення, проте, лише в частині визначення розміру присуджених з позивача на користь відповідачки аліментів, в іншій частині – підстав для зміни чи скасування рішення суду немає, тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст.367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:
апеляційну скаргу  ОСОБА_3 задовольнити частково. 
Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 13 вересня 2024 року в частині визначення розміру аліментів, присуджених з  ОСОБА_4 у користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини рішення в такій редакції:
«Стягувати з  ОСОБА_4  ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) у користь  ОСОБА_3  ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання неповнолітнього сина  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання рішенням законної сили й до досягнення дитиною повноліття.».
В решті рішення суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 20 грудня 2024 року.

Головуючий                                          С.М. Бойко

Судді:                                                  С.М. Копняк

                                А.В. Ніткевич