ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/7801/24                                                                       Головуючий у 1 інстанції: Соломко І.І.
                                                                                Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  28 січня 2025 року                                                                                            м. Київ
  Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача                                    Вівдиченко Т.Р.
Суддів                                                      Аліменка В.О.
                                                                 Ключковича В.Ю.
За участю секретаря                               Заміхановської Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства юстиції України на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України в особі Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій у Міністерстві юстиції України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства юстиції України в особі Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій у Міністерстві юстиції України, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення №87 від 08.02.2024 року комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Міністерстві юстиції України, що оформлено протоколом: №5 від 08.02.2024 року №87 від 08.02.2024 року;
- зобов`язати Міністерство юстиції, в особі Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Міністерстві юстиції  повторно розглянути матеріали щодо надання статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 та прийняти рішення про надання статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 .
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2024 року у позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Міністерство юстиції України відповідача в особі Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Міністерстві юстиції України від 08.02.2024 №87.
Зобов`язано Міністерство юстиції України відповідача в особі Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Міністерстві юстиції України повторно розглянути   матеріали щодо надання статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 , з урахуванням правової оцінки наданої судом у рішенні. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду, відповідач - Міністерство юстиції України звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що  на розгляд комісії надано витяги з журналу бойових дій Академії Державної пенітенціарної служби (яка є закладом вищої освіти із специфічними умовами навчання, що належить до сфери управління Міністерства), а не підрозділом військової частини. Апелянт стверджує, що документального підтвердження фактів особистої участі осіб начальницького складу Академії Державної пенітенціарної служби, в тому числі і позивача, або у складі військової частини у виконанні бойових завдань Академією Державної пенітенціарної служби надано не було.
09 жовтня 2024 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.
25 листопада 2024 року до суду апеляційної інстанції від відповідача - Міністерства юстиції України надшили додаткові пояснення у справі.
Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строк дії якого продовжено станом на день розгляду справи.
ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 24.02.2022, що підтверджується витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 24.02.2022 № 47.
У період з 24.02.2024 ОСОБА_1 брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, що підтверджуються довідкою Оперативного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » №522/д/ОУВЧ від 08.11.2022. Підставою для видачі   довідки слугували накази командира Військової частини НОМЕР_2 № 47 від 24.02.2022, № 86 від 04.04.2022, командувача оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » №43 від 19.04.2022.
На підставі вищенаведеного, листом від 29.11.2022 № 22/3061 Академією Державної пенітенціарної служби сформовано та направлено до Міністерства юстиції України документи для надання позивачу статусу учасника бойових дій. Зокрема,   довідку Оперативного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » №522/д/ОУВЧ від 08.11.2022, накази командира Військової частини НОМЕР_2 № 47 від 24.02.2022, № 86 від 04.04.2022, командувача оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » №43 від 19.04.2022.
З метою встановлення додаткових обставин, що мають значення для прийняття рішення, Комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Міністерстві юстиції України   надіслані відповідні запити.
Листом військової частини НОМЕР_2   від 11.01.2023 № 502/16/22 повідомлено про неможливість надати витяги з підсумкових бойових донесень або витягів із бойових розпоряджень, у зв`язку з передачею вказаних документів до Галузевого державного архіву   Міністерства оборони України та те, що їм надано гриф обмеження доступу «Таємно».
Відповідно до архівної довідки Галузевого Державного архіву Міністерства оборони   України від 23.10.2023 №179/1/8351, відносно ОСОБА_1 - «угрупування виконували завдання в смузі відповідальності. Поіменні списки військовослужбовців особового складу відсутні».
08 лютого 2024 року комісія з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Міністерстві юстиції України, на засіданні, враховуючи відповіді вказаних установ,   дійшла висновку про відмову ОСОБА_1 у наданні статусу учасника бойових дій, посилаючись на   абзац другий та третій пункту 11 Положення про комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Міністерстві юстиції України, що підтверджується витягом із протоколу №5.
У зв`язку з цим, 08 лютого 2024 року Комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Міністерстві юстиції України прийнято рішення № 87, яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій. Підставою для відмови слугувало посилання на абзац другий та третій пункту 11 Положення про комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Міністерстві юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 18.12.2023 № 4324/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19 грудня 2023 р. за № 2201/41257.
Не погоджуючись із вищевказаною. відмовою, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-ХІІ (далі - Закон №3551-ХІІ), учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.
Положеннями пункту 19 частини 1 статті 6 Закону №3551-ХІІ визначено, що учасниками бойових дій визнаються: військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Механізм надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 19 частини першої статті 6 Закону, визначений Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413 (далі - Порядок №413) (у редакції станом на 25.10.2022).
За приписами абзацу 1 пункту 2 Порядку № 413, статус учасника бойових дій надається: військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним, добровольцям Сил територіальної оборони) Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, співробітникам Служби судової охорони, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Абзацом 10 пункту 4 Порядку № 413 закріплено, що підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення, заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України: для осіб, які брали участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, - не менш як один з таких документів -
витяги (копії) бойових донесень,
журналів бойових дій (оперативних завдань, ведення оперативної обстановки),
вахтових журналів,
польотних листів,
матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, контузій, каліцтв.
Згідно пункту 5 Порядку №413, рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається: комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Мін`юсті, Національній поліції, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Офісі Генерального прокурора, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДФС (далі - комісії), - стосовно осіб, зазначених в    абзацах другому    і    третьому    пункту 2 цього Порядку.
Положеннями пункту 6 Порядку № 413 передбачено, що комісії вивчають документи, у разі потреби заслуховують пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та в місячний строк із дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав комісії повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій з метою подальшого доопрацювання. 
Отже, аналіз наведених норм права свідчить про те, що статус учасника бойових дій відповідно до приписів пункту 19 частини першої статті 6 Закону № 3551-ХІІ та Порядку № 413 надається особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, що підтверджується відповідними документами, перелік яких наведено у пункті 4 Порядку № 413. 
При цьому, вказаними нормативно-правовими актами не визначається перелік підстав, за яких заявнику може бути відмовлено у наданні відповідного статусу.
Водночас, оцінка документів має істотне значення для прийняття відповідачем правильного рішення, а перелік документів для надання статусу учасника бойових дій, визначений абзацом десятим пункту 4 Порядку №413, допускає альтернативність і не зведений до їхньої сукупності.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно  до протоколу № 5 від 08 лютого 2024 року засідання комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій Міністерства юстиції України (далі - Комісія), Академія Державної пенітенціарної служби (далі - Академія, Академія ДПтС) звернулась до Міністерства юстиції України з листом від 29.11.2022 № 22/3061 про визнання учасниками бойових дій осіб начальницького складу Академії ДПтС, зокрема, ОСОБА_1 . До вказаного листа додані наступні документи:
1. Довідка про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України від 08.11.2022 № 522/д/ОДВЧ, яка підписана командувачем оперативного угруповання військ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " генерал-майором ОСОБА_2 ;
2. Витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_2 щодо зарахування до сил і засобів оборони міста Чернігова осіб начальницького складу Академії ДПтС від 24.02.2022 № 47;
3. Витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_2 про виключення із сил і засобів оборони АДРЕСА_1 із 04.04.2022 осіб начальницького складу Академії ДПтС  від 04.02.2022 №86;
4. Витяг з наказу командувача оперативного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » про прибуття до сил і засобів цього угрупування з 04.04.2022 осіб начальницького складу Академії ДПтС від 19.04.2022 № 43.
З протоколу № 5 від 08.02.2024 вбачається, що Комісія, вирішуючи питання щодо наявності підстав для надання позивачу статусу учасника бойових дій, досліджувала витяг із Журналу бойових дій, який згідно з положеннями абзацу десятого пункту 4 Порядку № 413 є обов`язковим документом, на підставі якого може бути надано статус учасника бойових дій.
Як було вищезазначено, абзацом 10 пункту 4 Порядку № 413 закріплено, що підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення, заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України: для осіб, які брали участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, - не менш як один з таких документів - витяги (копії) бойових донесень, журналів бойових дій (оперативних завдань, ведення оперативної обстановки), вахтових журналів, польотних листів, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, контузій, каліцтв.
Так, Комісія дослідила витяг із Журналу бойових дій Академії ДПтС (інвентарний № 292 т від 24.02.2022) та зазначила, що, відповідно до пункту 1 розділу IV Інструкції з ведення Історичного формуляра, Історичної довідки та Журналу бойових дій, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 06.10.2020 № 363, Журнал бойових дій ведеться у військових частинах (їх підрозділах), а також на кораблях 1-го, 2-го та 3-го рангів з моменту отримання наказу, директиви про залучення до ведення бойових дій до моменту завершення виконання завдань у районі бойових дій.
У зв`язку з чим, Комісією вирішено надіслати запити до військової частини НОМЕР_2 (оперативне угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») від 27.12.2022 № 123234/14.8/-22 та від 30.01.2023 № 10733/14.8/-23 щодо надання витягів з журналу бойових дій оперативного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та/або військової частини НОМЕР_2 у частині, що стосується Академії.
У запиті (листі) до ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 27.12.2022 № 123234/14.8/22 Міністерство юстиції України просило роз`яснити:
- чи є (була) Академія державної пенітенціарної служби підрозділом ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (колишнього ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_2 ") та/або військової частини НОМЕР_2 ;
- чи уповноважено Академію державної пенітенціарної служби, яка є закладом вищої освіти із специфічними умовами навчання, що належить до сфери управління Міністерства, вести Журнал бойових дій. Якщо так, зазначити правові підстави та надати відповідний витяг з наказу про призначення посадової особи на яку покладено обов`язок з ведення такого журналу.
Військовою частиною НОМЕР_2 листом від 11.01.2023 № 502/16/22 повідомлено, що Академія, як структурний підрозділ сил та засобів оборони міста Чернігова, виконуючи бойові розпорядження командування ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », вела бойові дії направлені на захист територіальної цілісності України, у такому разі, відповідно до Інструкції № 363, перебачено ведення Журналу бойових дій. Згідно з наказом ректора Академії від 24.02.2022 № 89/ОД відповідальними за ведення Журналу бойових дій призначено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . До вказаного листа додано копію вказаного наказу.
Таким чином, Комісію повідомлено про обставини, що стали підставою для зупинення розгляду матеріалів, однак у матеріалах справи відсутнє будь-яке рішення (висновок) Комісії щодо оцінки Журналу бойових дій, який має істотне значення для прийняття відповідачем відповідного рішення.
Разом з тим, матеріали справи свідчать, що Комісія надіслала лист-запит від 30.01.2023 № 10733/14.8/-23 до Командування оперативного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » щодо надання:
- витягів з підсумкових бойових донесень або витягів із бойових розпоряджень у частині, що стосується осіб начальницького складу Академії державної пенітенціарної служби або підрозділу Академії державної пенітенціарної служби в цілому за період з 11.06.2022 по 08.11.2022;
- витягів (копії) з Журналу бойових дій ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( АДРЕСА_2 ) та/або військової частини НОМЕР_2 у частині, що стосується Академії.
Командування оперативного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » листом від 10.02.2023 № 502/16/22 повідомило відповідача про те, що з 24.02.2022 по на теперішній час Академією ведеться Журнал бойових дій. За вказаний період віддано 13 бойових розпоряджень. Можливість надати витяги з бойових розпоряджень або витяги з підсумкових бойових донесень у частині, що стосується осіб начальницького складу Академії державної пенітенціарної служби відсутня, оскільки вказані документи за період з 11.06.2022 по 08.11.2022 передані для подальшого зберігання до Галузевого державного архіву Міністерства оборони України. Одночасно повідомлено, що вказані документи мають гриф «Таємно». Також зазначено, що персоналізована інформація щодо виконання службово-бойових завдань, що визначені у бойових розпорядженнях особовим складом Академії державної пенітенціарної служби міститься в її добових наказах.
З метою дослідження додаткових обставин, що мають істотне значення для прийняття Комісією рішення про надання статусу учасника бойових дій, та отримання зазначених витягів листами від 30.01.2023 № 10734/14.8/-23, від 23.02.2023 № 22358/14.8/-23 відповідачем надіслані запити до Галузевого державного архіву Міністерства оборони України (далі - ГДА Міноборони).
У запитах Комісія просила повідомити, чи передані військовою частиною НОМЕР_2 на зберігання до архіву витяги з бойових розпоряджень та витяги з підсумкових бойових донесень ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (АДРЕСА_2) за період з 24.02.2022 по 08.11.2022 та чи мають вони гриф секретності «Таємно».
Однак, докази про те, що Комісія зверталась до ГДА Міноборони із вказаним запитом на кожну особу окремо у матеріалах справи відсутні.
Водночас, 08 лютого 2024 року Комісія прийняла рішення про відмову ОСОБА_1 надати статус учасника бойових дій, відповідно до абзаців 2 і 3 пункту 11 Положення, а саме: у зв`язку з відсутністю підстав, які підтверджуються документами, для надання особам, зазначеним у пункті 2 Положення, статусу учасника бойових дій, та відсутності документів, що містять достатні підтверджуючі докази, які є підставою для надання статусу учасника бойових дій.
Колегія суддів вважає передчасним висновок Комісії про відсутність документального підтвердження фактів особистої безпосередньої участі позивача у виконанні бойових завдань, оскільки, він зроблений без належного встановлення документів, які надають позивачу право на отримання статусу учасника бойових дій.
Так, станом на час звернення Академією до Міністерства юстиції України з листом про надання статусу учасника бойових дій, зокрема, позивачу, діяло Положення про комісію Міністерства юстиції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 24.12.2014 № 2164/5 (далі - Положення № 2164/5).
Пунктом 2 Положення № 2164/5 Комісія передбачено, що має право, зокрема: розглядати документи, зазначені в абзацах другому, сьомому та десятому пункту 4 цього Порядку; заслуховувати пояснення персоналу, стосовно якого подані документи, свідків та представників органів державної влади, інших установ та організацій; повертати до органів і установ для подальшого доопрацювання документи у разі відсутності підстав для надання статусу учасника бойових дій; зупиняти розгляд документів у межах строків їх розгляду для встановлення додаткових обставин, що мають істотне значення для прийняття рішення.
Під час прийняття відповідачем спірного рішення від 08.02.2024 Положення № 2164/5 втратило чинність на підставі Наказу Міністерства юстиції України 18 грудня 2023 року № 4324/5, яким затверджено Положення про комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Міністерстві юстиції України, що набрав чинності 18.01.2024 (далі - Положення № 4324/5).
Пунктом 2 Положення № 4324/5 закріплено, що основними завданнями комісії є прийняття рішення про надання (позбавлення) статусу учасника бойових дій особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особам, звільненим зі служби, які набули право на отримання статусу учасника бойових дій під час проходження служби у Державній кримінально-виконавчій службі України.
Відповідно до п. 9 Положення 4324/5, комісія: розглядає в місячний строк подані керівниками Департаменту з питань виконання кримінальних покарань, міжрегіональних управлінь з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, державних установ "Центр пробації" та "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України" (далі - органи і установи) або особою самостійно документи, передбачені пунктом 10 цього Положення; у разі потреби в отриманні додаткових відомостей надсилає запити до відповідних архівних установ, інших органів і установ тощо; заслуховує пояснення осіб, стосовно яких подані документи, свідків та представників органів державної влади, інших установ та організацій; досліджує інші докази особистої участі осіб, зазначених у пункті 2 цього Положення, відповідно до яких можливо зробити висновок про наявність підстав для визнання їх учасниками бойових дій; повертає документи для доопрацювання у разі виявлення в них розбіжностей чи неточностей.
Слід зазначити, що пунктом 6 Порядку № 413 встановлено, що комісії вивчають документи, у разі потреби заслуховують пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та в місячний строк із дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав комісії повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій з метою подальшого доопрацювання.
Таким чином, саме на Комісію покладено обов`язок з вивчення документів, у разі потреби в отримання додаткових відомостей, надсилати запити до відповідних архівних установ, інших органів і установ, заслуховувати пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та прийняття рішення щодо надання статусу учасника бойових дій, а за відсутністю підстав комісії повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій з метою подальшого доопрацювання.
Водночас, у матеріалах справи відсутні докази про те, що Комісія на виконання своїх повноважень під час розгляду, поданих закладом вищої освіти із специфічними умовами навчання (Академією), вчиняла дії, зокрема, щодо надіслання запиту до відповідної архівної установи з метою отримання витягів із бойових донесень та бойових розпоряджень оперативного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 »/«Чернігів» шляхом зазначення точних пошукових даних вказаних документів, що стосується позивача.
Також, Комісія не скористалась наданим правом заслухати свідків та представників органів державної влади, інших установ та організацій для визначення наявності підстав щодо надання позивачу статусу учасника бойових дій.
При цьому, згідно матеріалів справи, Комісії було відомо про те, що бойові розпорядження й витяги з підсумкових бойових донесень знаходяться у архіві та носять оперативно-тактичний характер і містять відомості з грифом секретності «Таємно».  Разом з тим, відсутні докази витребування Комісією таких документів, у тому числі, з грифом секретності.
Щодо посилання апелянта на висновки Шостого апеляційного адміністративного суду викладені у постанові від 06 листопада 2024 року у справі №620/4823/24 за позовом ОСОБА_3 до Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, колегія суддів зазначає наступне.
Так, Шостий апеляційний адміністративний суд у справі №620/4823/24, скасовуючи рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, дійшов висновку про те, що документального підтвердження фактів особистої безпосередньої участі позивача у виконанні бойових завдань відповідачу надано не було. Крім того, судом встановлено, що листом Академії державної пенітенціарної служби від 15 серпня 2023 року №7/109дск надано витяги з наказів, в яких міститься інформація щодо бойових чергувань на блок-постах та визначених об`єктах, спостережень на визначених ділянках, відомості щодо виконання бойових завдань відсутні.
Однак, в матеріалах даної справи відсутні докази щодо спростування особистої безпосередньої участі позивача у виконанні бойових завдань, також, у витягу з протоколу засідання комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Міністерстві юстиції України від 08 лютого 2024 року №5 не відображені зазначені обставини з посиланням на відповідні докази.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає помилковими доводи апелянта щодо ідентичності даних справ та наявності підстав для скасування рішення суду першої інстанції. 
Колегія суддів зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає в тому, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, на оцінці всіх фактів та обставин, що мають значення. Орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (п. 36 рішення Європейського суду з прав людини від 01 липня 2003 року у справі "Suominen v. Finland"; заява № 37801/97).
В свою чергу, належна мотивація рішення (як форма зовнішнього вираження дискреційних повноважень) дає можливість перевірити, як саме (за якими ознаками) відбувалася процедура прийняття відповідного рішення.
Обсяг і ступінь мотивації рішення залежить від конкретних обставин, які були предметом обговорення, але у будь-якому випадку має показувати, приміром, що доводи / пояснення / документи взято до уваги і, що важливо, давати розуміння чому і чим керувалася Комісія, коли досліджувала документи під час засідання, тобто встановити мотиви ухваленого рішення. Особливо-виняткової значимості обґрунтованість / вмотивованість рішення набуває тоді, коли йдеться про відмову у наданні особі статусу учасника бойових дій, з огляду на наслідки, які це потягне.
Відповідно до п. 15 Положення № 4324/5, рішення з усіх розглянутих Комісією питань оформлюється протоколом.
Рішення Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Міністерстві юстиції України, форма якого наведена в додатку до цього Положення, підписується головою або особою, яка очолювала засідання Комісії, і секретарем Комісії та скріплюється гербовою печаткою Міністерства юстиції України.
За приписами п. 17 Положення № 4324/5, протоколи засідання Комісії та підтвердні документи, на підставі яких прийнято рішення, зберігаються у відповідній номенклатурній справі, що ведеться в службі управління персоналом Міністерства юстиції України.
Однак, у встановленій Положенням № 4324/5 формі спірного рішення відсутня мотивація ухваленого рішення.
Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що спірне рішення прийнято з порушенням критеріїв, встановлених у частині другій статті 2 КАС України, необґрунтовано, тобто, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення, відповідно порушує права та законні інтереси позивача, тому є протиправним та підлягає скасуванню.
Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.
Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткову обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та наявність правових підстав для їх часткового задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).
При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.  

Суддя-доповідач                                                                      Вівдиченко Т.Р.          

Судді                                                                                           Аліменко В.О.

                                                                                                    Ключкович В.Ю.

Повний текст постанови виготовлено 31.01.2025 р.