ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/233/25	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №692/1245/24 Категорія: 310020000 	Чепурний О. П. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Фетісова Т. Л. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       22 січня 2025 року                                                         м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідач	Фетісова Т.Л. 	
судді	Новіков О.М., Сіренко Ю.В.	

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на рішення Драбівського  районного суду Черкаської області від 06.12.2024 (повний текст складено 06.12.2024, суддя в суді першої інстанції Чепурний О.П.) у цивільній справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,
в с т а н о в и в :

у жовтні 2024 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом у цій справі, мотивуючи тим, що з відповідачем з 24.07.2015 перебувала у шлюбі, який було розірвано рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 03.01.2024 року. Від шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачем та перебуває на її повному утриманні. 
Дочка сторін навчається у спеціалізованій школі №196 Святошинського району м. Києва, на матеріальному забезпеченні не перебуває, вартість харчування становить за кошти батьків 150 грн. Окрім того, ОСОБА_3 відвідує заняття з фортепіано у дитячій студії, вартість яких складає 450,00 грн. за одне заняття, а таких занять 8 на місяць.
Відповідач самоусунувся від виконаня батьківських обов`язків, не бере участі у вихованні дочки, ухиляється від матеріального утримання дитини.
За наведених підстав позивач просила суд стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1 / 4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття, а також додаткові витрати в розмірі 3300 грн. щомісячно, поки дитина відвідує навчальні заклади.

Рішенням Драбівського  районного суду Черкаської області від 06.12.2024 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше як 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня подання позову, а саме з 29.10.2024 року і до досягнення дитиною повноліття. В решті позовних вимог відмовлено.
Ухвалюючи рішення суд прийшов до висновку, що відповідач як батько зобов`язаний приймати участь в утриманні дитини. Виходячи з принципів розумності та справедливості суд вважав за доцільне стягнути з відповідача аліменти  на утримання дитини у визначеному розмірі.  Відмова суду у задоволенні вимог про стягнення додаткових витрат на мотивована тим, що обставини вказані позивачкою для стягнення з відповідача додаткових витрат не носять характер особливих.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідача подав 17.12.2024 апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення в частині задоволених вимог про стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 та встановити аліменти в розмірі 3 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку з 29.10.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.
Скаржник зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що наразі він не має офіційного місця роботи і здійснює діяльність як приватний підприємець, а також займається наданням гуманітарної допомоги, його фінансова ситуація є нестабільною, що ускладнює можливість сплати аліментів у відсотковому вираженні.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , вказуючи на те, що рішення суду є законним та обґрунтованим, просить скаргу залишити без задоволення, а рішення суду – без змін.

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. У даному випадку предметом спору є вимоги про стягнення аліментів, розмір яких не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Оскільки предметом апеляційного оскарження є лише задоволення позову в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини перегляд рішення апеляційним судом здійснюється саме в цій частині.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
При розгляді справи встановлено, що рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 03.01.2024 розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 . Дочка проживає з матір*ю. Згідно доводів позовної заяви позивач бажає стягувати аліменти на утримання дочки, оскільки домовленості в них з відповідачем немає.
Правовідносини сторін у справі, які виникли на підставі викладених фактичних обставин, мають таке правове регулювання.
Відповідно до положень ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; ч.3 ст.181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина; ст.182 СК України – при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Аналогічні роз`яснення містить п.17 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».
Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.
Згідно із ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою ВРУ №789-Х1І від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного духовного і соціального розвитку.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Відповідач, як батько дитини, зобов`язаний утримувати її до досягнення повноліття - ст.180 СК України. 
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
За наявності між батьками спору щодо здійснення обов`язку утримувати дитину тим з батьків, який проживає від неї окремо та безпосередньо не утримує дитину, суд першої інстанції в цій справі прийшов до вірного висновку про те, що з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1 / 4 частини заробітку (доходу) щомісячно, що належним чином враховуватиме інтереси дитини та відповідає її потребам, а також стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. 
Відповідач є молодою та працездатною особою, доказів того, що відповідач має інших осіб, яких за законом повинен утримувати, суду не надано.Спільна дитина сторін проживає разом із матір`ю, відтак саме на неї лягає основний тягар по утриманню та вихованню дитини.
Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Твердження скаржника про відсутність у нього можливості надавати дитині відповідний розмір утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Натомість невідповідності визначеного судом розміру аліментів матеріальному становище платника з матеріалів справи не вбачається.
До того ж, матеріали справи не містять доказів щодо незадовільного стану здоров`я відповідача, що б могло обмежувати його працездатність та унеможливило стягнення аліментів у визначеному судом розмірі.
Інших доводів у підтвердження помилковості висновків суду першої інстанції у даній справі апеляційна скарга відповідача не містить.
Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже рішення Драбівського  районного суду Черкаської області від 06.12.2024 належить залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. 
На підставі положень ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.
Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу – залишити без задоволення.
Рішення Драбівського  районного суду Черкаської області від 06.12.2024 у цивільній справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - залишити без змін.
Судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством. 
Повну постанову складено 22.01.2025.

Суддя-доповідач

Судді