ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2355/25 Справа № 202/19928/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Маринін О. В. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       04 лютого 2025 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Гапонова А.В.
суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої залиттям квартири, 
- за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Фісунов Артьом Леонідович,
на рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 22 листопада 2024 року, - 

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ
06.11.2023 року ОСОБА_1 звернулась до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої залиттям квартири, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 13.12.2022 року, внаслідок аварії на системі водопостачання (зриву крану на кухні) в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить відповідачці, сталося залиття квартири АДРЕСА_2 , розташованої поверхом нижче, яка належить позивачці. Згідно Акту від 13 грудня 2022 року, складеного директором КП «Жилсервіс 14» ДМР ОСОБА_3 , заступником директором КП Жилсервіс 14» ДМР ОСОБА_4 внаслідок залиття в квартирі було пошкоджено стелю у санвузлі - 1,5 м. *1 м. (натяжна стеля), стелю у кухні 0,8 м.*1,2м. (натяжна стеля), залиті стіни по периметру на кухні та в санвузлі, залита підлога у кухні - студії - 7 м. кв. (кахель), 6 м.кв. ламінат, залита підлога у санвузлі - 6,6 м.кв. (кахель). Внаслідок рясного затікання відбулось пошкодження освітлення та електромережі в кухні, зіпсовані кухонні меблі. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1397-06 від 27 липня 2023 року розмір завданої матеріальної шкоди двокімнатній квартири, розміщеній на 1-му поверху 5-ти поверхової будівлі житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , унаслідок її залиття 13.12.2022, становить 81 232 грн. (вісімдесят одна тисяча двісті тридцять дві гривні 00 копійок), у т. ч. ПДВ 13 539 грн. (тринадцять тисяч п?ятсот тридцять дев?ять гривень 00 копійок), які позивачка просить стягнути з відповідачки, а також понесені судові витрати.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ
Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 22 листопада 2024 року позовні вимоги задоволено повністю.
Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду, завдану залиттям квартири в сумі 81 232 (вісімдесят одну тисячу двісті тридцять дві) гривні 00 копійок.
Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на загальну суму 27373,60 грн., яка складається з: витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи в сумі 11 000 грн., витрат зі сплати судового збору в сумі 1 073,60 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 15300 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
09.12.2024 року від  ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Фісунов Артьом Леонідовичнадійшла апеляційна скарга, в якій ставиться вимога про скасування рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 22 листопада 2024 року та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначає, що Акт був складений 13 грудня 2022 року, а сама експертиза була проведена лише 27 липня 2023 року, тобто після спливу дуже тривалого часу, що свідчить про те, що на час проведення експертизи реально не можливо було об`єктивно встановити суму збитків, та причинний зв`язок між пошкодженнями в квартирі та її залиттям.
Також, зазначає, що акт був складений за відсутністю винної сторони, без відповідачки та без дотримання вимог законодавства.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
07.01.2025 року до Дніпровського апеляційного суду від представника  ОСОБА_1 – адвоката Сухомлин Олени Валентинівнинадійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд, доводи, викладені в апеляційній скарзі відхилити, рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 22 листопада 2024 року залишити без змін.
20.01.2025 року до Дніпровського апеляційного суду від  ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Фісунов Артьом Леонідович надійшли письмові пояснення, в яких просить суд, рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 22 листопада 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України  апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що дана справа є малозначною,  ціна позову  складає 81 232,00 грн., що менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч.4 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено. 

Відповідно до Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно 8345879681, квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_2 (а.с.61).
Відповідно Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 08 травня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Кучмій Н.В. право власності на квартиру АДРЕСА_4 належить ОСОБА_1 ( а.с. 21, 22).
У відповідності до Акту про залиття, аварія, що трапилась на системі центрального палення, гарячого водопостачання, (або холодного водопостачання) від 13 грудня 2022 року, складеного директором КП «Жилсервіс 14» ДМР Карпенко С,С., заступником директором КП «Жилсервіс 14» ДМР ОСОБА_4 внаслідок залиття в квартирі АДРЕСА_4 було пошкоджено: стелю у санвузлі - 1,5 м. *1м. (натяжна стеля), стелю у кухні 0,8 м.*1,2м. (натяжна стеля), залиті стіни по периметру на кухні та в санвузлі, залита підлога у кухні - студії - 7 м. кв. (кахель), 6 м.кв. ламінат, залита підлога у санвузлі - 6,6 м.кв. (кахель). Внаслідок рясного затікання відбулось пошкодження освітлення та електромережі в кухні, зіпсовані кухонні меблі. Причиною залиття є у квартирі АДРЕСА_5 на кухні зірвало кран. Аварія сталась на квартирній мережі холодного водопостачання, яка не входить до зони відповідальності КП «Житлосервіс-14» ДМР. Із Актом ознайомлена ОСОБА_5 ( а.с. 8).
Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1397-06 від 27 липня 2023 року, складеного судовим експертом Івченко Володимиром Володимировичем: розмір завданої матеріальної шкоди двокімнатній квартири, розміщеній на 1-му поверху 5-ти поверхової будівлі житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , унаслідок її залиття 13.12.2022, становить 81 232 грн. (вісімдесят одна тисяча двісті тридцять дві гривні 00 копійок), у т. ч. ПДВ 13 539 грн. (тринадцять тисяч п?ятсот тридцять дев?ять гривень 00 копійок) (а.с. 23-65).
За клопотанням позивачки, із ВП № 2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області судом було витребувано матеріали за зверненням ОСОБА_5 , який було розглянуто за спрощеною схемою ( списанням рапорту).
Так, згідно наданої інформації, 12.12.2022 до поліції надійшло звернення ОСОБА_5 , яка повідомила, що в квартирі, яка належить її подрузі ОСОБА_6 , яка в даний момент за кордоном, квартиру якої вдень затопили сусіди, приблизно о 13:00 год. загорілась проводка та розплавився пластик на плиті. Квартира відключена від світла, але у квартирі присутній неприємний запах. Через затоплення квартири, затоплені стелі. ( а.с. 141).
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_5  пояснила суду, що ключі від квартири позивачки були в неї, оскільки сама позивачка за кордоном. Дізнавшись про затоплення, всіх викликала сама ОСОБА_1 , а ОСОБА_5 відкривала їм квартиру, де побачила пошкодження стелі, на стінах були сліди води, води на підлозі кухні не бачила, лише там де килим. Причину затоплення констатували одразу як прорвало трубу у сусідів зверху. Члени комісії оглядали всю квартиру, були чоловіки та жінки, хто саме не знає. В ванній кімнаті була пошкоджена стеля, вода була на підлозі. Поліція складала також Акт, фотографувала, але нічого не надавали їй. Знає лише про затоплення та що потім здійснювалися ремонтні роботи, хто оплачував їй невідомо.
За клопотанням відповідачки, судом здійснювалися виклики директор КП «Жилсервіс 14» ДМР ОСОБА_3 та заступник директора КП «Жилсервіс 14» ДМР Бойко А.М., які до суду не з`явились, у зв`язку з чим сторона відповідача відмовилась від їх допиту.
Крім того, судом досліджено наданий відповідачкою диск із відеозаписом, після перегляду якого, відповідачка ОСОБА_2 підкреслила, що стелі вже є не пошкодженими, згідно висновку експерта зазначається про ремонт стелі, однак вона вже була відремонтована коштом відповідачки.
Крім того, за клопотанням сторони позивача, у судовому засіданні допитано також експерта ОСОБА_7 , який показав суду, що він провів візуальне та інструментальне дослідження квартири. Зазначив, що є матеріали які при залитті набухають та на них з`являються плями. Залиття квартири сталося у грудні 2022р., коли він зайшов у квартиру, там були процеси сушіння, стояв за запах від будівельних матеріалів, були відкриті вікна та людина яка відкривала квартиру казала, що кожен день вранці відкриває та ввечері закриває вікна аби висохли покриття. Ним здійснено візуальний огляд квартири, досліджено копію Акту про залиття та в комплексі встановлено, що залиття було і в коридорі, оскільки якщо поверхня частково оздоблена гіпсокартоном та було багато пролито води і вона розтеклася по дотикам стіни пошкоджуючи залиттям у вигляді плям, все це відображено у фото таблиці. Експерта повідомляли про заміну стель, але є прилади які відкриті та можна подивитися на їх стан. Стеля не піддавалась ніякому ремонту, була натягнута передчасно, для цього треба було зробити ряд дій, що не зроблено та не виконано рекомендацій щодо усунення неприємних наслідків, тому ці стелі не підлягають використанню. Провівши експертизу, у дослідженні визначив ті пошкодження, які з`явились саме внаслідок залиття квартири. На питання суду чи можливо прибрати із загальної суми збитку, суму що було витрачено на передчасний ремонт стелі, зазначив, що прибирати суму на стелю яку було відремонтовано, але не дотримано вимог можна, але для цього потрібна відповідна ухвала суду.
Як вбачається з Акту від 13.12.2022 року ( а.с. 8) він складений та підписаний членами комісії після обстеження квартири АДРЕСА_4 , містить необхідні дані та відомості, а саме: дату його складання, анкетні дані та посади членів комісії, які приймали участь у його складанні, адресу квартири, що зазнала пошкоджень, характер ушкоджень та їх обсяг, адресу квартири, з якої відбулося залиття, а відтак цей акт є належним і допустимим доказом протиправності поведінки відповідачки та її вини у залитті квартири позивачки та заподіянні їй матеріальної шкоди.
Встановлено, що висновок експерта № 1397-06 від 27 липня 2023 року, складений на замовлення представника позивачки- адвоката Сухомлин О.В., в порядку статті 106 ЦПК України і цей висновок експертного дослідження складений особою, яка є судовим експертом і має право на здійснення такого виду експертизи на підставі свідоцтва, виданого Міністерством юстиції України № 881 (строк дії до 30.09.2023) (а.с. 23).
Відповідно висновку експерта № 1397-06 від 27 липня 2023 року відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № VII відповідальним за обслуговування та ремонт (заміну) і утримання в належному стані крану квартирної мережі холодного водопостачання у кухні квартири АДРЕСА_6 є індивідуальний споживач (фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна) квартири АДРЕСА_5 .
Отже, факт залиття квартири АДРЕСА_3 , власником якої є позивачка, підтверджується Актом про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 13 грудня 2022 року та висновком експерта № 1397-06 від 27 липня 2023 року, в описовій частині якого вказано, що при візуальному обстеженні квартири АДРЕСА_3 було встановлено пошкодження конструктивних елементів та опоряджувальних покриттів, які викликані дією води (залиттям).
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення з відповідачки майнової шкоди у заявленому розмірі 81232,00 грн.

Щодо розподілу судових витрат суд першої інстанції зазначив наступне.

Оскільки позивачка понесла витрати на оплату судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 11000 грн, що підтверджується листом-замовленням, Договором № 1397-06, Актом виконаних робіт від 27.07.2023, розрахунковими квитанціями ( а.с. 46-50), вони підлягають до стягнення з відповідачки.
На підтвердження витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції представником позивача надано: ордер на надання правничої (правової) допомоги, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, копію договору про надання правничої (правової) допомоги №01/05 від 01.05.2023, рахунки-фактура, розрахунок суми гонорару, квитанції ( а.с. 165-181).
Таким чином, заявлений розмір витрат на правову допомогу підлягає стягненню з відповідача.

Встановивши вказані обставини судом першої інстанції зроблений обґрунтований висновок про задоволення позовних вимог.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).
Відповідно до положень статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до положень статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
Відповідно ч.4,5 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.
Відповідно до положень статті 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із статтею 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.
Відповідно до ст.ст. 151, 179 ЖК України та пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572 власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний: дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; використовувати приміщення житлового будинку і гуртожитку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання.
Згідно п. 18 Правил власники квартир, наймачі та орендарі зобов`язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартири та технічного обладнання будинків, дотримувати правил пожежної безпеки. При появі несправностей в квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємств по обслуговуванню житла. Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.
Порядок складання акту про залиття, аварії квартир регулюється Правилами утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за № 927/11207.
Відповідно п. 2.3.6 зазначених Правил, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт (додаток 4). Типова форма цього акту міститься у додатку № 4 до Правил.
Відповідно до додатку № 4 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій вбачається, що в Акті про залиття обов`язково описується, що трапилося і які наслідки (що залите, які обсяги робіт, які ушкодження, які речі ушкоджено, чітко зазначається причини залиття (несанкціоноване втручання мешканців квартири у роботу системи (заміна радіаторів, трубопроводів, вентилів, рушникосушарок тощо), незадовільне технічне обслуговування систем, передчасний вихід з ладу радіаторів опалення, трубопроводів, вентилів, гнучких підводок та ін.); акт повинен містити висновки і рекомендації комісії (надаються висновки про те, що необхідно зробити, хто заподіяв шкоду та ін.); члени комісії повинні підписати акт та з актом повинні бути ознайомлені мешканці квартир, які його також підписують.
Крім того, з типової форми Акту про залиття вбачається, що такий складається комісійно, комісія складається з головного інженера виконавця послуг, голови комісії, майстра технічної дільниці, майстра ремонтної дільниці, слюсара - сантехніка, представника організації, яка обслуговує внутрішньобудинкові системи водопостачання, представника власника будинку. Також з актом мають бути ознайомлені мешканці квартир, про що проставляється їх підпис внизу форми акту.
В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік): прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності: прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини: завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.
Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність (у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи (прізвище, ім`я, по батькові) підписувати складений акт відмовилися із зазначенням причин).
У листі Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29 грудня 2009 року № 12/20-11-1975, також зазначено, що при складенні акту про залиття присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. Якщо винуватець події відмовляється підписувати акт, необхідно запросити свідків з числа сусідів. Вони також можуть засвідчити факт затоплення та скласти опис пошкоджень та зіпсованого майна.
Тобто факт залиття, характер залиття та його причини, завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень, перелік пошкоджених внаслідок - залиття речей та їх орієнтовна вартість) та його наслідків має бути зафіксований актом комісійного обстеження квартири, складеним за обов`язкової участі винної особи.

Перевіряючи доводи апелянта щодо акту обстеження від 13 грудня 2022 року, колегія суддів зазначає, що складений акт обстеження від 13 грудня 2022 року є належним доказом наявності вини відповідача у залитті належної позивачу квартири з огляду на те, що в ньому наведені: дата та місце складання; члени комісії, що складають акт; місце, де трапилося залиття; подія, що трапилася; причини та наслідки залиття.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню. 

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Щодо витрат на правничу допомогу.
07 січня 2025 року до Дніпровського апеляційного суду від представника  ОСОБА_1 – адвоката Сухомлин Олени Валентинівни надійшла заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
У своїй заяві представник  ОСОБА_1 – адвокат Сухомлин Олена Валентинівна просить стягнути з  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1  витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5 000 грн. 
Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частина 1 ст.133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 1-6 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. 
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 лютого 2019 року (справа №756/2114/17) зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34 – 36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Враховуючи положення статті 28 Правил адвокатської етики (затверджені Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року) необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції представником  ОСОБА_1  – адвокатом Сухомлин О.В.надано акт № 64 приймання – передачі наданої правової допомоги від 03.01.2025 року та надано рахунок – фактуру від 03.01.2025 року. 
Із наданого рахунку – фактури від 03.01.2025 року, суд встановив, що  ОСОБА_1  витрачено на правову допомогу 5 000 грн.
Виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, на компенсацію яких має право сторона, враховуючи всі аспекти та складність справи, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне задовольнити заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
З урахуванням усіх наведених обставин, що мають значення для вирішення цього правового питання, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що такий розмір буде об`єктивним та справедливим.
ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.
Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.
Згідно з ч.1 ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Фісунов Артьом Леонідович залишити без задоволення.
Рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 22 листопада 2024 року залишити без змін.
Стягнути з  ОСОБА_2 (РНОКПП  НОМЕР_1 ) на користь  ОСОБА_1 (РНОКПП  НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: