ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

04 березня 2025 року	  м. Одеса	Справа № 916/754/24	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Ярош А.І.,
суддів: Діброви Г.І., Принцевської Н.М.

секретар судового засідання: Кияшко Р.О.
представники учасників справи участі не брали

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі 
апеляційну скаргу Громадської організації "Товариство "Восток"
на ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.10.2024 року про залишення позовної заяви без розгляду, суддя в І інстанції Петренко Н.Д., в м. Одесі
у справі: №916/754/24
за позовом: Громадської організації "Товариство "Восток" 
до відповідачів:
1.          Южненської міської ради Одеського району Одеської області;
2.          Приватного підприємства "Південьпарксервіс"
про відшкодування шкоди у розмірі 5 500 000 грн

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2024 року Громадська організація "Товариство "Восток" звернулась до Господарського суду Одеської області з позовом, в якій з урахування заяви про залучення співвідповідача та про уточнення позовних вимог просив суд стягнути з Южненської міської ради 1  500 000 грн в якості відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, а з Приватного підприємства "Південьпарксервіс" кошти в сумі 4  000 000 грн.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на створення відповідачем перешкод у користуванні гаражами та землею, а також на несприяння відповідачем товариству у виконанні його статутних завдань, обмеження прав, свобод та законних інтересів членів товариства.
Ухвалою від 14.05.2024 місцевим господарським судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №  916/754/24.
09.07.2024 до суду від Приватного підприємства "Південьпарксервіс" надійшло клопотання про залишення позову без руху в частині вимог до Приватного підприємства "Південьпарксервіс" у зв`язку з несплатою судового збору.
Ухвалою суду від 25.09.2024 залишено без руху позовну заяву громадської організації "Товариство "Восток" у справі №  916/754/24; зобов`язано позивача надати суду у  п`ятиденний строк  з дня отримання ухвали суду заяву про усунення недоліків, встановлених при поданні позовної заяви, надавши документи, які підтверджують сплату судового збору у розмірі 41 625,00 грн; роз`яснено позивачу, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.
25.09.2024 на адресу суду надійшла заява позивача, в якій останній просив звільнити від сплати судового збору та прийняти заяву про залучення співвідповідача (в частині позовних вимог до ПП «Південьпарксервіс») до розгляду, яка мотивована ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якої споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.10.2024 у справі №916/754/24 позовну заяву громадської організації "Товариство "Восток" залишено без розгляду.
Суд зазначив, що в даному випадку положення Закону України «Про захист прав споживачів» не можуть бути застосовані, а відтак позивач не звільнений від сплати судового збору. Таким чином, позивач не усунув недоліки, встановлені ухвалою суду від 25.09.2024, а саме не надав документи, які підтверджують сплату судового збору у розмірі 41 625,00 грн, у зв`язку з чим позовна заява залишається без розгляду у відповідності до ч. 13 ст. 176 ГПК України.
11.10.2024 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Громадської організації "Товариство "Восток", в якій останнє просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.10.2024 у справі №916/754/24 та направити справу для продовження розгляду.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник зазначає, що між позивачем (членами Громадської організації "Товариство "Восток") та відповідачем ПП «Південьпарксервіс» відсутні господарські правовідносини в розумінні статті 3 ГК України. Позивач у статусі громадської організації захищає не власні інтереси як юридичної особи, а фактично діє в інтересах фізичних осіб — членів Громадської організації "Товариство "Восток", які є споживачами послуг, що в свою чергу свідчить про наявність підстав для звільнення від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав згідно пункту 13 частини другої статті Закону України «Про судовий збір» та ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів».
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.10.2024 відкладено вирішення питання щодо апеляційної скарги Громадської організації "Товариство "Восток" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.10.2024 у справі №916/754/24 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду; доручено Господарському суду Одеської області надіслати матеріали справи №916/754/24 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.
22.10.2024 матеріали справи №916/754/24 надійшли на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.
Разом з апеляційною скаргою скаржником подано клопотання про звільнення     від сплати судового збору     на підставі пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір», статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», з посиланням на постанову Верховного Суду від 30.06.2021 у справі №204/8696/20-ц, в якій наведено правові висновки про те, що позивач, який звільнений     від сплати судового збору     при пред`явленні позову, також звільняється від його сплати й при поданні апеляційної чи касаційної скарги.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.08.2024 у справі №916/11/24 у задоволенні клопотання Громадської організації "Товариство "Восток" про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на     ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.10.2024 у справі №916/754/24 – відмовлено; апеляційну скаргу Громадської організації "Товариство "Восток" на     ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.10.2024 у справі №916/754/24 - залишено без руху; встановлено скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання суду доказів сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху; роз`яснено скаржнику, що у разі невиконання у встановлений судом строк вимог цієї ухвали, апеляційна скарга вважатиметься неподаною і буде повернута скаржнику.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.11.2024 у задоволенні клопотання Громадської організації "Товариство "Восток" про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на   ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.10.2024 у справі №916/754/24 відмовлено; апеляційну скаргу Громадської організації "Товариство "Восток" на рішення Господарського суду Одеської області від 09.10.2024 у справі №916/754/24 повернуто без розгляду.
Постановою Верховного Суду від 14.01.2025 у справі №916/754/24 касаційну скаргу Громадської організації «Товариство «Восток» задоволено частково; скасовано ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.11.2024 у справі №916/754/24; справу №916/754/24 передано до Південно-західного апеляційного господарського суду для продовження розгляду.
Верховний суд зазначив, що у цьому випадку є підстави дійти висновку, що Товариство, будучи громадською організацію, звертаючись з позовом до відповідачів, зокрема, до Підприємства, про відшкодування шкоди, реалізовує передбачені його статутними завданнями представницькі функції щодо захисту прав фізичних осіб - членів цієї організації, які, на думку позивача, в особі керівника Товариства, порушив відповідач-1. Втім, судом апеляційної інстанції при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства та при постановленні оскаржуваної ухвали, залишено без уваги доводи позивача, та не досліджено правову природу цього спору, в тому числі в аспекті предметної та суб`єктної юрисдикції.
03.02.2025 матеріали справи №916/754/24 надійшли на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.02.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Громадської організації "Товариство "Восток" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.10.2024 у справі №916/754/24 та призначено справу до розгляду на 04.03.2025 о 10:30.
В судовому засіданні 04.03.2025 представники учасників справи участі не брали, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. 
Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених ст. 42 ГПК України, оскільки неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути вказану апеляційну скаргу за відсутності представників учасників справи за наявними матеріалами справи, яких достатньо для розгляду апеляційної скарги по суті.
Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Згідно із ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Предметом апеляційного перегляду у цій справі є ухвала суду першої інстанції, якою через неусунення недоліків, а саме, несплату судового збору, позовну заяву Громадської організації «Товариство «Восток» залишено без розгляду у відповідності до ч. 13 ст. 176 ГПК України.
Зокрема, згідно з висновками суду першої інстанції на спірні правовідносини не поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів», частина третя статті 22 якого звільняє споживача від сплати судового збору. Тому, місцевий господарський суд дійшов висновку, що клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.
Скаржник, не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою місцевого господарського суду, вказує, що суд неправомірно не застосував до спірних правовідносин частину третю статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та не звільнив його від сплати судового збору як споживача у спорі про захист прав споживачів.
Відповідно до частини другої та третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) господарського судочинства є: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення; забезпечення права на апеляційний перегляд справи; забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя від 14.05.1981№ R (81) 7: «В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D).
Згідно з вимогами статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
У статті 20 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до юрисдикції господарських судів відносяться справи, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер, а також коли належність справ до юрисдикції господарських судів прямо передбачено положеннями законодавства.
Колегією суддів встановлено, що Громадська організація «Товариство «Восток» звернулася до господарського суду з позовом з метою захисту прав фізичних осіб - власників гаражів на користування земельною ділянкою, на якій розташоване гаражне товариство, та відшкодування завданої шкоди.
Як вбачається з пункту 1.3. Статуту Громадської організації «Товариство «Восток», затвердженого протоколом №1 від 06.02.2020 (далі - Статут) та розміщеного у відкритому доступі на сайті Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Громадська організація «Товариство «Восток» є неприбутковою організацією. Доходи (прибутки) неприбуткової організації використовуються виключно для фінансування видатків на утримання такої неприбуткової організації, реалізації мети (цілей, завдань) та напрямів діяльності, визначених її установчими документами.
У пункті 3.1. Статуту встановлено, що Громадська організація «Товариство «Восток» створена з метою задоволення економічних, соціальних та інших потреб його членів на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю, поділу між ними витрат та можливих ризиків.
Згідно з пунктом 10.4. Статуту Громадської організації «Товариство «Восток» у всіх державних органах виконавчої влади та установах, у судових органах всіх рівнів, органах прокуратури, у будь-яких інших державних та недержавних установах та організаціях з усіма правами, які надані Законом України позивачу, відповідачу, третій особі, представляє голова правління.
Отже, позивач у статусі громадської організації у цій справі захищає не власні інтереси юридичної особи, а фактично діє в інтересах фізичних осіб – членів Громадської організації «Товариство «Восток» та представляє їхні інтереси в суді, керуючись приписами Закону України «Про громадські об`єднання» та статутними завданнями такої організації.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про громадські об`єднання» громадське об`єднання - це добровільне об`єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів; за організаційно-правовою формою воно утворюється як громадська організація або громадська спілка. Громадська організація - це громадське об`єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи. Громадське об`єднання зі статусом юридичної особи є непідприємницьким товариством, основною метою якого не є одержання прибутку.
Згідно з вимогами статті 11 вказаного Закону статут громадського об`єднання, зокрема, має містити відомості про мету (цілі) та напрями його діяльності; повноваження керівника, вищого органу управління, інших органів управління громадського об`єднання, порядок їх формування та зміни складу, термін повноважень, а також порядок визначення особи, уповноваженої представляти громадське об`єднання, та її заміни (для громадських об`єднань, що не мають статусу юридичної особи).
У частині другій статті 21 цього Закону визначено, що громадське об`єднання зі статусом юридичної особи наділено правами бути учасником цивільно-правових відносин, набувати майнові і немайнові права відповідно до законодавства; здійснювати відповідно до закону підприємницьку діяльність безпосередньо, якщо це передбачено статутом громадського об`єднання, або через створені в порядку, передбаченому законом, юридичні особи (товариства, підприємства), якщо така діяльність відповідає меті (цілям) громадського об`єднання та сприяє її досягненню. Відомості про здійснення підприємницької діяльності громадським об`єднанням включаються до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Таким чином, громадська організація, звертаючись з позовом до відповідачів, зокрема, Приватного підприємства «Південьпарксервіс», про відшкодування збитків, реалізувала передбачені її статутними завданнями представницькі функції щодо захисту прав фізичних осіб - членів такої організації, які, на думку позивача в особі керівника Громадської організації «Восток», порушив відповідач.
Таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 14.01.2025 у цій справі №916/754/24. Відповідно до ч. 1 ст. 316 Господарського процесуального кодексу України вказівки,  що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими  для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.
Наведене також узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 25.04.2024 у справі №910/17395/23, у якій Верховний Суд встановив обставини стосовно того, що позивач – Громадська організація «Товариство «Восток» у статусі громадської організації захищає не власні інтереси як юридичної особи, а фактично діє в інтересах фізичних осіб - членів Громадської організації «Восток». 
Отже, доводи скаржника в цій частині знайшли своє підтвердження.
Згідно зі статтею 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.
Колегія суддів виходить з того, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово наводила критерії розмежування судової юрисдикції.
Такими критеріями є передбачені законом умови, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, як-то: суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка у законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ (висновок, зокрема, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.01.2021 у справі №127/21764/17).
Законом України «Про захист прав споживачів» регулюються відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлені права споживачів, а також визначений механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» виконавцем є суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги; виробником є суб`єкт господарювання, який: виробляє товар або заявляє про себе як про виробника товару чи про виготовлення такого товару на замовлення, розміщуючи на товарі та/або на упаковці чи супровідних документах, що разом з товаром передаються споживачеві, своє найменування (ім`я), торговельну марку або інший елемент, який ідентифікує такого суб`єкта господарювання; або імпортує товар; споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.
Зі змісту позовних вимог у цій справі вбачається, що між Приватним підприємством «Південьпарксервіс» та учасником Громадської організації «Товариство «Восток» укладено договори про надання місця під установку гаража і надання послуг на території Приватного підприємства «ПІВДЕНЬПАРКСЕРВІС» автостоянки «Южна-1», за умовами пункту 1.1. якого підприємство надає у користування, а учасник приймає у користування місце, розмір якого складає 24 кв.м, що розташоване на автостоянці «Южна-1», для цільового призначення, обумовленого договором. Згідно з пунктом 2.1. вказаного договору підприємство зобов`язується забезпечувати виконання такого: ремонтних робіт майна, окрім встановлених гаражів; забезпечення електроенергією відповідно до договору про споживання електроенергії та спільне використання електричних мереж; утримання території; прибирання та вивіз сміття; охорони автостоянки.
26.10.2020 Одеська обласна державна адміністрація, від імені якої на підставі розпорядження Одеської обласної державної адміністрації № 290/А-2016 від 16.05.2016 діяла Лиманська районна державна адміністрація в особі голови, та Приватне підприємство «Південьпарксервіс» уклали договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер: 5122785800:01:001:0435, площею 12 га із земель промисловості, транспорту, зв`язку та енергетики, оборони та іншого призначення для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства (вид використання: для будівництва автогаражів), що розташована на території Сичавської сільської ради Лиманського району Одеської області на 49 років з моменту державної реєстрації права оренди. Позивач Громадська організація «Товариство «Восток» вважає цей договір незаконним та таким, що спричинив шкоду фізичним особам - власникам гаражів, в інтересах яких і було заявлено позов у цій справі.
Як вбачається з наведеного, Громадська організація «Товариство «Восток» в особі його учасників та Приватного підприємства «Південьпарксервіс» не пов`язані господарськими правовідносинами у розумінні статті 3 Господарського кодексу України, а учасники Громадської організації «Товариство «Восток» є фактично споживачами послуг, що надає Приватне підприємство «Південьпарксервіс» за договором.
Отже, при вирішенні питання щодо позовної заяви Громадської організації «Товариство «Восток» в частині заявлених позовних вимог до Приватного підприємства «Південьпарксервіс», місцевий господарський суд не дослідив правової природи цього спору, а саме предметної та суб`єктної юрисдикції.
Наведене також узгоджується з висновками Верховного Суду у постанові від 25.04.2024 у справі №910/17395/23, у яких Верховний Суд вказав, що позивач як громадська організація, представляючи інтереси своїх членів Громадської організації «Товариство «Восток» - фізичних осіб, помилково визначив належність цього спору до господарської юрисдикції з посиланням на відповідність його суб`єктного складу вимогам статті 4 Господарського процесуального кодексу України.
Таким чином, без вирішення питання щодо предметної та суб`єктної юрисдикції цього спору відповідно до глави 2 § 1 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, статті 20 Господарського процесуального кодексу України, висновок суду першої інстанції про покладення на Громадську організацію «Товариство «Восток» обов`язку сплати судового збору при зверненні до суду за захистом своїх прав є передчасним.
Доводи скаржника про порушення Господарським судом Одеської області норм процесуального права знайшли своє підтвердження.
Згідно зі  ст.74 ГПК України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до  ст.73 Господарського процесуального кодексу України  доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до положень п.6 ч.1  ст.275 ГПК України  суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (ст. 280 ГПК України).
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги, скасування ухвали Господарського суду Одеської області від 09.10.2024 у справі №916/754/24 та направлення справи до суду першої інстанції для розгляду по суті.
Судові витрати за подання апеляційної скарги підлягають розподілу місцевим судом відповідно до  ст. 129 ГПК України  за результатами подальшого розгляду справи.
Керуючись статтями 253, 255, 269, 270, 271, 275, 280, 281-284 ГПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Громадської організації "Товариство "Восток" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.10.2024 у справі №916/754/24 - задовольнити.
Ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.10.2024 у справі №916/754/24 – скасувати.
Справу №916/754/24   направити до Господарського суду Одеської області для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі статтями 286-289 ГПК України.
Повний текст постанови складено 10.03.2025.

          Головуючий суддя                                                                А.І. Ярош

          Судді                                                                                        Г.І. Діброва

                                                                                                 Н.М. Принцевська