ПОСТАНОВА                                                            
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ                              
 
05 березня 2025 року 
м. Київ
 
справа № 466/9152/23
провадження № 61-12839св24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Шиповича В. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-Інвестиційна Компанія «Рубікон Груп»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Масюка Михайла Володимировича, на постанову Львівського апеляційного суду від 24 липня 
2024 року у складі колегії суддів: Шеремети Н. О., Ванівського О. М., Цяцяка Р. П.
 
ВСТАНОВИВ:
 
Описова частина 
Короткий зміст позовної заяви
1.            У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Личаківського районного суду м. Львова із позовом про захист прав споживачів.
2.            Позов мотивувала тим, що 15 квітня 2019 року між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанія «Рубікон Груп» (далі - ТОВ «БІК «Рубікон Груп») укладено попередній договір на купівлю квартири АДРЕСА_1 . 
3.            На виконання умов попереднього договору купівлі-продажу квартири 
від 15 квітня 2019 року вона сплатила відповідачу кошти у розмірі 538 580,00 грн, що становить повну вартість квартири, а відтак належним чином виконала свої зобов`язання за договором. 
4.            ТОВ «БІК «Рубікон Груп» зобов`язалося здати в експлуатацію восьмиповерховий будинок на АДРЕСА_2 , в якому знаходиться квартира, яка є предметом попереднього договору, у I кварталі 2021 року, однак взятих на себе зобов`язань не виконало, чим порушило її права як споживача послуг на вчасне отримання послуги. 
5.            Вказувала, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожен день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. 
6.            Вважала, що оскільки вартість простроченої послуги становить 
538 580,00 грн, то за період з 01 вересня 2022 року по 08 серпня 2023 року з відповідача підлягає стягненню пеня в розмірі 5 396 571,60 грн.
7.            З урахуванням зазначеного,  ОСОБА_1 просила суд стягнути з ТОВ «БІК «Рубікон Груп» на її користь пеню в розмірі 5 396 571,60 грн та відшкодувати на її користь понесені витрати на професійну правничу допомогу.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
8.            Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 30 січня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
9.            Стягнуто з ТОВ «БІК «Рубікон Груп» на користь ОСОБА_1 пеню за неналежне виконання умов попереднього договору купівлі-продажу квартири від 15 квітня 2019 року за період з 01 вересня 2022 року по 08 серпня 2023 року у розмірі 150 000,00 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
10.         Стягнуто з ТОВ «БІК «Рубікон Груп» в дохід Держави судовий збір у розмірі 1 500,00 грн.
11.         Стягнуто з ТОВ «БІК «Рубікон Груп» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн.
12.         Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що позивачем було виконано умови договору шляхом внесення обумовленої в договорі суми, а відповідачем у справідопущено істотне порушення умов договору, оскільки ним у строк, встановлений договором, не здано в експлуатацію будинок, внаслідок чого відповідач прострочив виконання зобов`язання за його умовами, що є підставою для стягнення з ТОВ «БІК «Рубікон Груп» на користь ОСОБА_1 , як споживача, пені у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги). 
13.         Водночас суд першої інстанції, враховуючи те, що розмір пені, обрахованої лише за один рік, більш як в десять разів перевищує вартість квартири, дійшов висновку про зменшення розміру пені до 150 000,00 грн, що, на переконання суду першої інстанції, буде справедливим наслідком порушення відповідачем своїх зобов`язань.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
14.         Постановою Львівського апеляційного суду від 24 липня 2024 рокуапеляційну скаргу ТОВ «БІК «Рубікон Груп» задоволено.
Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 30 січня 2024 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
15.         Задовольняючи апеляційну скаргу відповідача та відмовляючи 
у задоволенні позову ОСОБА_1 , апеляційний суд зазначив, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про наявність підстав для задоволення позову, оскільки між сторонами укладено попередній договір купівлі-продажу квартири, а не договір про виконання робіт (надання послуг), а відтак відсутні підстави для застосування положень частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» до спірних правовідносин.
16.         Апеляційний суд зазначив, що тлумачення абзацу першого частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» свідчить про те, що вказана норма застосовується до договорів підряду та договорів про надання послуг, відповідно, не поширюється на договори купівлі-продажу майнових прав. 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
17.         У вересні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката 
Масюка М. В., на постанову Львівського апеляційного суду від 24 липня 2024 року.
18.         Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 24 жовтня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи та надано строк для подачі відзиву на касаційну скаргу.
19.         Ухвалою Верховного Суду від 20 лютого 2025 року справу призначено до розгляду у складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
20.         У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Масюк М. В., просить оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції скасувати, рішення суду першої інстанції залишити в силі.
21.         Підставою касаційного оскарження заявник зазначає неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування апеляційним судом норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 03 травня 2018 року в справі 
№ 686/6910/16 (провадження № 61-1747св18), від 30 червня 2020 року в справі 
№ 501//3038/16-ц (провадження № 61-264св19), від 04 лютого 2021 року у справі № 607/1579/19 (провадження № 61-13761св20), від 06 квітня 2021 року в справі 
№ 607/1576/19 (провадження № 61-7603св20), від 20 травня 2021 року в справі 
№ 607/1569/19 (провадження № 61-5516св20), постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 січня 2022 року у справі № 761/16124/15-ц (провадження 
№ 14-184цс20) (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
22.         Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд дійшов помилкового висновку про неможливість застосування до спірних правовідносин абзацу першого частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки Верховним Судом у змісті постанов, на які посилається заявник у змісті касаційної скарги, викладені протилежно інші висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
23.         У листопаді 2024 року до Верховного Суду надійшов відзив ТОВ «БІК «Рубікон Груп» на касаційну скаргу, у якому вказано, що оскаржуване судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, 
а доводи касаційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки апеляційний суд 
у змісті оскаржуваної постанови дійшов правильного висновку про неможливість застосування до спірних правовідносин абзацу першого частини п`ятої 
статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів».
24.         При цьому зазначає, що між сторонами укладено саме попередній договір купівлі-продажу квартири, відповідно до умов якого у відповідача відсутні зобов`язання перед позивачем щодо виконання робіт з будівництва будинку, відтак зобов`язання відповідача полягають виключно в укладенні з позивачем 
у визначені строки і на визначених умовах договору купівлі-продажу квартири.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
25.         15 квітня 2019 року між ТОВ «БІК «Рубікон Груп» та ОСОБА_1 укладено попередній договір купівлі-продажу квартири, за умовами якого сторони зобов`язуються в майбутньому та на визначених цим договором умовах укласти та належним чином оформити у формі, яка встановлена чинним в Україні законодавством, договір купівлі-продажу квартири - основний договір.
26.         Предметом основного договору є продаж двокімнатної квартири 
у восьмиповерховому будинку на АДРЕСА_2 , позначеної в додатку № 3 до цього договору (який є невід`ємною частиною договору) під № 35, що буде відповідати характеристикам, стану та комплектації, визначеним в додатку №3 до цього договору, з під`єднанням до інженерних мереж (електропостачання, водопостачання, водовідведення, газопровід).
27.         Пунктом 1.1 попереднього договору купівлі-продажу квартири від 15 квітня 2019 року передбачено, що будинок, в якому знаходитиметься квартира, має бути введений в експлуатацію у I кварталі 2021 року.
28.         Сторони зобов`язуються укласти основний договір протягом двох місяців після введення будинку в експлуатацію, але в будь-якому випадку не раніше отримання правовстановлюючих документів на квартиру (п. 1.5 попереднього договору купівлі-продажу квартири від 15 квітня 2019 року).
29.         Відповідно до п. 2.1 попереднього договору купівлі-продажу квартири 
від 15 квітня 2019 року вартість квартири на день укладення договору складає 538 650,00 грн, що згідно курсу Національного банку України на день укладення договору (курс 26,7138 грн за 1 дол. США) становить 20 164,00 дол. США.
30.         Укладаючи договір, сторони домовилися, що ОСОБА_1 в підтвердження власного наміру щодо укладення основного договору та з метою забезпечення зобов`язань, передбачених договором, перераховує на поточний рахунок ТОВ «БІК «Рубікон Груп» забезпечувальний платіж в розмірі вартості квартири в порядку та в терміни, визначені в додатку № 2 до договору, при цьому забезпечувальний платіж не є авансом (попередньою оплатою) за об`єкт, що підлягає купівлі-продажу за основним договором, не є поворотною фінансовою допомогою.
31.         Згідно з довідкою від 06 червня 2023 року, виданою ТОВ «БІК «Рубікон Груп», на виконання попереднього договору купівлі-продажу квартири 
АДРЕСА_3 ОСОБА_1 сплатила кошти в розмірі 
538 580,00 грн на рахунок ТОВ «БК «Рубікон Груп».
32.         Сплативши забезпечувальний платіж у розмірі вартості квартири, 
ОСОБА_1 виконала свої зобов`язання за умовами попереднього договору купівлі-продажу квартири від 15 квітня 2019 року.
33.         ТОВ «БІК «Рубікон Груп» не забезпечило введення в експлуатацію 
у I кварталі 2021 року будинку, в якому знаходиться квартира АДРЕСА_4 , що 
є предметом попереднього договору купівлі-продажу квартири від 15 квітня 
2019 року та не передало у власність позивача вищезазначену квартиру, відтак не виконало взяті на себе зобов`язання за умовами попереднього договору.
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
34.          Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
35.         Так, частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою 
статті 411 цього Кодексу.
36.         Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).
37.         Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи 
у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
38.         Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.
Мотиви, з яких виходить Суд, та застосовані норми права 
39.         Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 
40.         Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини.
41.         Згідно з частиною першої статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 
42.         Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частиною першою статті 16 ЦК України).
43.         Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором 
є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
44.         Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України сторони є вільними 
в укладені договору, виборі контрагента, визначені умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
45.         Змістом статті 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а відтак закріплено один із фундаментальних принципів цивільного права - обов`язковість договору.
46.         Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають не лише суб`єктивні права, а й обов`язки, які вони мають виконувати.
47.         Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що між сторонами укладено попередній договір купівлі-продажу квартири від 15 квітня 2019 року, який, в свою чергу, не містить елементів договору підряду чи договору про надання послуг.
48.         З таким висновком погоджується колегія суддів виходячи з наступного.
49.         Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
50.         Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
51.         Відповідно до положень частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.
52.         Преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
53.         Пунктами 3, 18, 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: 
продавець - суб`єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації; 
виконавець - суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги; 
споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
54.         Статтею 1-1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками 
і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.
55.         Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 просила суд стягнути з відповідача пеню відповідно до вимог частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у зв`язку із невиконанням останнім умов попереднього договору щодо продажу їй квартири, який, відповідно до змісту позову, вона прирівнює до договору підряду.
56.         Відповідно до статті 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.
57.         Частинами першою та другою статті 877 ЦК України визначено, що підрядник зобов`язаний здійснювати будівництво та пов`язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт.
58.         Підрядник зобов`язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.
59.         Договором будівельного підряду мають бути визначені склад і зміст проектно-кошторисної документації, а також має бути визначено, яка із сторін 
і в який строк зобов`язана надати відповідну документацію.
60.         Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 879 ЦК України матеріально-технічне забезпечення будівництва покладається на підрядника, якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.
61.         Договором на замовника може бути покладений обов`язок сприяти підрядникові у забезпеченні будівництва водопостачанням, електроенергією тощо, а також у наданні інших послуг.
62.         Підрядник, який зобов`язаний здійснювати матеріально-технічне забезпечення будівництва, несе ризик неможливості використання наданого ним матеріалу (деталей, конструкцій) або устаткування без погіршення якості робіт.
63.         Оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.
64.         Спірний договір не містить істотних умов, що притаманні договору будівельного підряду, зокрема не містить обов`язку відповідача (ТОВ «БІК «Рубікон Груп») збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи. 
65.         Частиною першою статті 635 ЦК України встановлено, що попереднім 
є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.
66.         Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору.
67.         Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються в порядку, встановленому сторонами в попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства.
68.         Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.
69.         Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку 
(у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення (частини друга, третя статті 635 ЦК України).
70.         У спірних правовідносинах ТОВ «БІК «Рубікон Груп» не є виконавцем або продавцем, а ОСОБА_1 не є споживачем послуг в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів».
71.         З урахуванням зазначеного, Верховний Суд погоджується із висновками суду апеляційної інстанції, що з урахуванням того, що між сторонами був укладений саме попередній договір купівлі-продажу квартири, а не договір про виконання робіт (надання послуг), відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин положень частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів».
72.         Зазначене узгоджується із правовим висновком, викладеним, зокрема, 
у змісті постанов Верховного Суду від 06 серпня 2024 року у справі 
№ 727/12297/23 (провадження № 61-6575св24) та від 31 жовтня 2024 року у справі № 752/13313/23 (провадження № 61-3296св24).
73.         Доводи касаційної скарги про те, що суди попередніх інстанцій не врахували правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 03 травня 
2018 року у справі № 686/6910/16 (провадження № 61-1747св18),від 30 червня 2020 року в справі № 501//3038/16-ц(провадження № 61-264св19), від 04 лютого 2021 року у справі № 607/1579/19 (провадження № 61-13761св20), від 06 квітня 2021 року в справі № 607/1576/19(провадження № 61-7603св20), від 20 травня 2021 року в справі № 607/1569/19 (провадження № 61-5516св20), 
є безпідставними, оскільки в наведених заявником справах між сторонами укладалися договори участі в пайовому будівництві квартири, будівельного підряду, інвестиційні договори.
74.         Доводи касаційної скарги про те, що суди попередніх інстанцій не врахували правові висновки, викладені у постанові Великої палати Верховного Суду 
від 25 січня 2022 року у справі № 761/16124/15-ц (провадження № 14-184цс20), 
є безпідставними, оскільки в наведеній заявником справі між сторонами виник спір внаслідок неналежного виконання банком зобов`язань за депозитним договором.
75.         Таким чином доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм матеріального і процесуального права й зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.
76.         Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
77.         Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають.
Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1.            Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Масюка Михайла Володимировича,залишити без задоволення.
2.            Постанову Львівського апеляційного суду від 24 липня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий   Судді:	Є. В. Синельников    О. В. Білоконь   О. М. Осіян   Н. Ю. Сакара   В. В. Шипович