УХВАЛА

25 грудня 2024 року 
м. Київ
справа №215/4403/24
адміністративне провадження № К/990/49752/24  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Кашпур О.В.,
суддів - Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,
перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2024 року у справі №215/4403/24 за позовом ОСОБА_1 до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в особі судді Камбул Марини Олександрівни, про встановлення наявності компетенції (повноважень), зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в особі судді Камбул Марини Олександрівни, в якому просив:
- встановлення відсутності компетенції (повноважень) Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в особі судді Камбул Марини Олександрівни у сфері управління при отриманні заяви від 16 травня 2024 року вх.8899 створюючи штучні перешкоди для вирішення питання несумісності при непідкорені суддею Камбул М.О. вимогам статті 248 КАС України та визнати такі перешкоди протиправною бездіяльністю, а таку процедуру протиправною діяльністю та зобов`язати звернутися до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 липня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в особі судді Камбул Марини Олександрівни про встановлення наявності компетенції (повноважень), зобов`язання вчинити певні дії передано на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в особі судді Камбул Марини Олександрівни про встановлення наявності компетенції (повноважень), зобов`язання вчинити певні дії - повернуто позивачу.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2024 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2024 року у справі №215/4403/24 - залишено без руху та надано десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вищезазначених недоліків.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2024 року у справі №215/4403/24 - повернуто заявнику.
23 грудня 2024 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2024 року у справі №215/4403/24. Скаржник просить скасувати оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Частиною третьою статті 328 КАС України встановлено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Ухвала суду апеляційної інстанції, якою повернуто апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції не відноситься до ухвал, якими закінчено розгляд справи.
Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що ухвалою від 17 жовтня 2024 року апеляційна скарга залишена без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам, встановленим статтею 296 КАС України. Зазначеною ухвалою скаржнику запропоновано у десятиденний строк з дня її отримання надати суду документ про сплату судового збору в розмірі 3028,00 грн.
Суд апеляційної інстанції зазначив, що ухвала Третього апеляційного адміністративного суду оприлюднена на Веб-сайті Єдиного державного реєстру судових рішень, а конверт з копією зазначеної ухвали 13 листопада 2024 року повернулася на адресу Третього апеляційного адміністративного суду без вручення адресату з відміткою «за закінченням терміну зберігання».
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги заявнику, оскільки ним було вжито всі передбачені процесуальним законом заходи щодо повідомлення ОСОБА_1 про залишення його апеляційної скарги без руху і станом на 19 листопада 2024 року її недоліки ним не усунуті.
Згідно з частиною другою статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України апеляційна скарга повертається скаржнику, якщо останній не усунув недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Верховний Суд звертає увагу на те, що питання правомірності повернення апеляційної скарги з підстав не усунення її недоліків за обставин повернення до суду поштового конверту, яким направлялася ухвала про залишення апеляційної скарги без руху, з відміткою установи поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання» було предметом оцінки Верховного Суду у постанові від 23 листопада 2023 року у справі №215/7312/20 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу суду апеляційної інстанції.
Так, у цій справі, Верховний Суд, зокрема, зазначив, що до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «За закінченням терміну зберігання», «Адресат вибув», «Адресат відсутній» і т.п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.
За висновком Верховного Суду у справі №№215/7312/20, як положення статті 126, так і положення статті 251 КАС України, регулюють порядок вручення судових документів (судових повісток, судових рішень) та передбачають однакові юридичні наслідки, які полягають в тому, що повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами поштового зв`язку з позначками «За закінченням терміну зберігання», з врахуванням конкретних обставин справи, можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.
При цьому, суд касаційної інстанції зауважив на тому, що, звертаючись до суду апеляційної інстанції з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, ОСОБА_1 мав цікавитися результатами розгляду його клопотання та враховувати процесуальні строки на його розгляд. Водночас строк зберігання поштового відправлення в один місяць дає можливість особі, яка подала апеляційну скаргу, вжити заходів для отримання відправлення та ознайомлення з такою ухвалою протягом цього строку.
Висновки Верховного Суду у справі №215/7312/20 колегія суддів уважає застосовними і до обставин цієї справи.
Зі змісту касаційної скарги слідує, що скаржник фактично не погоджується із підставами залишення його апеляційної скарги без руху в частині необхідності сплати судового збору та не задоволення судом апеляційної інстанції клопотання ОСОБА_1 про звільнення від його сплати. При цьому, із вказаних доводів не слідує, що ОСОБА_1 мав намір виконувати ухвалу суду апеляційної інстанції про залишення його апеляційної скарги без руху та сплатити судовий збір, оскільки уважає, що суд цієї інстанції мав задовольнити подане ним клопотання.
Суд апеляційної інстанції розглянув клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору та дійшов висновку, що скаржником не додано достатніх доказів, наявність яких дозволила б суду прийняти рішення про звільнення від сплати судового збору.
При цьому, суд апеляційної інстанції надав можливість позивачу усунути недоліки апеляційної скарги.
Вказана ухвала суду була надіслана на вказану ОСОБА_1 адресу, відомостей про зміну свого місцезнаходження чи місця перебування позивач суду апеляційної інстанції не повідомляв. Отже, судом апеляційної інстанції дотримані положення статті 251 КАС України в частині направлення учасникам справи судових рішень з процесуальних питань.
Водночас статтею 44 КАС України чітко обумовлений характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом.
Отже, колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу з підстав не усунення недоліків апеляційної скарги, вірно застосував положення частини другої статті 298 КАС України, правильне її застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.
У цій справі Суд також враховує, що ОСОБА_1 не позбавлений можливості звернутися повторно до суду апеляційної інстанції з відповідними вимогами у передбачений КАС України спосіб звернення.
Ураховуючи, що зміст оскаржуваного судового рішення та обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судом норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, Суд дійшов до висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.
Зважаючи на те, що скаржнику відмовлено у відкритті касаційного провадження, клопотання про звільнення від сплати судового збору, клопотання про поновлення строку звернення до суду, а також передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду колегія суддів не вирішує.
Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд
У Х В А Л И В :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2024 року у справі №215/4403/24 за позовом ОСОБА_1 до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в особі судді Камбул Марини Олександрівни, про встановлення наявності компетенції (повноважень), зобов`язання вчинити певні дії.
Копію ухвали направити скаржнику за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет» (у разі його відсутності - засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                О.В. Кашпур

Судді:                                                                                                    А.В. Жук

                                                                                                    Ж.М. Мельник-Томенко