СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року                              м. Харків                        Справа № 922/3338/24  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Слободін М.М., суддя Тихий П.В. , суддя  Шутенко І.А.
за участю секретаря судового засідання Соляник Н.В.
за участю представників сторін:
апелянта – Марусич М.С., Зімонін І.В.
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх. № 2812 Х/1) на ухвалу господарського суду Харківської області від 18.11.2024 у справі № 922/3338/24 (суддя Прохоров С.А.)
за заявою ОСОБА_1 , м. Харків,
про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Харківської області надійшла заява ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність.
Ухвалою господарського суду Харківської області     від 25.09.2024 було залишено заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність без руху
Повідомлено про виявлені судом недоліки та зобов`язано заявника надати суду:
- декларації відносно членів його сім`ї, в яких повинна міститися інформація щодо їх майна, доходів та витрат членів сім`ї боржника, яка перевищує 30 розмірів мінімальної заробітної плати;
- проект плану реструктуризації боргів, який відповідатиме вимогам ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства,
Роз`яснено заявнику необхідність усунення вказаних недоліків в строк не пізніше десяти днів з дня вручення цієї ухвали суду.
04.10.2024 до господарського суду Харківської області від ОСОБА_1     надійшла заява про усунення недоліків заяви про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність. 
До заяви додано:
- декларацію про майновий стан за 2021-2024,  яка містить  інформацією щодо матері ОСОБА_1 ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , про майно та доходи;
- інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №378716730 від 15.05.2024 року;
- розширений витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 91118614 від 15.05.2024 року;
- відомості з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків відповідь на запиту електронному вигляді від 15.05.2024 року;
- витяг з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, номер облікової картки: НОМЕР_2 ;
- довідку ОК-5;
- довідку ОК-7.
Ухвалою господарського суду Харківської області від 09.10.2024 прийнято заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про     банкрутство до розгляду.
Підготовче засідання по справі призначено на 25 жовтня 2024 р. о 12:30 год.
Зобов`язано ОСОБА_1 надати суду: всі     докази,     які     підтверджують     наявність     вказаної     заборгованості,     у     тому     числі     первинні     документи,     вимоги     про     погашення     боргу     тощо;     додаткові     докази,     які     свідчать     про     його     неплатоспроможність     (за     наявності) та докази проходження реабілітації та виклад обставин, що стали підставою для звернення до суду.
Викликано для участі у підготовчому засіданні ОСОБА_1 для надання пояснень у справі щодо його неплатоспроможності.
Особисту явку ОСОБА_1 в засідання визнано обов`язковою.
Визнано обов`язковою участь в підготовчому засіданні арбітражної керуючої Белінської Наталії Олександрівни для підтвердження своєї заяви на участь у справі.
Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.10.2024 відкладено підготовче засідання у справі на 18 листопада 2024 р. о(об) 13:30 год.
Відкладаючи підготовче засідання, місцевий господарський суд виходив з того, що :
- заявник - ОСОБА_1 в підготовче засідання 25.10.2024 не з`явився, вимог ухвали суду від 09.10.2024 не виконав;
- арбітражна керуюча, яку запропонував заявник для виконання повноважень керуючої реструктуризацією, та яка звернулася до суду з клопотанням про її участь в засіданні в режимі відеоконференції, 25.10.2024     не вийшла на зв`язок;
- представник боржника, який звернувся до суду з клопотанням про його участь в засіданні в режимі відеоконференції, 25.10.2024     не вийшов на зв`язок;
- у зв`язку з наявними обставинами, що перешкоджають вирішенню всіх покладених завдань підготовчого засідання, приймаючи до уваги неявку ОСОБА_1 у справі про банкрутство та з метою встановлення особи заявника, з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішення інших питань, пов`язаних з розглядом заяви, суд першої інстанції визнав за необхідне відкласти підготовче засідання суду в межах розумних строків.
Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.11.2024 у справі № 922/3338/24     заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність залишено без розгляду.
Постановляючи зазначену ухвалу, місцевий господарський суд виходив з того, що :
- із системного аналізу ст. ст. 1, 8, 39, 116, 117, 119 Кодексу України з процедур банкрутства вбачається, що завданням підготовчого засідання у процедурі неплатоспроможності, з урахуванням особливостей Книги ІV, є встановлення ознак неплатоспроможності або її загрози, відсутність перешкод для подальшого провадження неплатоспроможності, а також з`ясування особи боржника;
- з моменту відкриття справи про неплатоспроможність, правосуб`єктність боржника стає обмеженою, і такий стан зберігається протягом всієї процедури неплатоспроможності     (боржник обмежений щодо розпорядження своїм майном, виїзду за кордон та інше), а тому суд зобов`язаний встановити особу боржника, щодо якого в подальшому будуть накладені певні передбачені Кодексом України  з процедур банкрутства обмеження;
- враховуючи положення статті 119 Кодексу України з процедур банкрутства  до інших питань, пов`язаних з розглядом заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, які мають вирішуватися на підготовчому засіданні, слід відносити питання щодо встановлення особистості заявника, який звернувся до суду із заявою про відкриття справи про його неплатоспроможність;
-  встановлення особи боржника (заявника) та роз`яснення їй наслідків введення процедури реструктуризації є невід`ємною частиною розгляду заяви про відкриття провадження у підготовчому засіданні, з огляду на специфіку проведення відповідних судових процедур, які включають в себе, у тому числі допуск арбітражного керуючого до майна такої особи, з метою проведення інвентаризації та визначення його вартості, тобто без з`ясування особистості боржника суд позбавлений можливості відкривати провадження у справі про неплатоспроможність;
-  на ОСОБА_1 ухвалами суду було покладено обов`язок з`явитися у підготовче засідання та надати суду відповідні документи, тоді як останній особисто в підготовче засідання 25.10.2024 та 18.11.2024  не з`явився, на відеоконференцзв`язку в підготовчому засіданні 18.11.2024  не вийшов, представник ОСОБА_1 у підготовчому засіданні 25.10.2024 та 18.11.2024  на відеоконференцзв`язок також не вийшов; 
- щодо посилання на неможливість особистої участі в засіданні у зв`язку з проходження ОСОБА_1 реабілітації в Польщі, в обґрунтування якої останнім надано довідку з перекладом на українську мову, то така довідка датована травнем 2024 року, а процедури, про які він зазначає заплановані на червень 2024, крім того  доказів проходження ОСОБА_1 реабілітації в Польщі і неможливості прибути в підготовче засідання, як станом на день звернення до суду з заявою так і на момент проведення підготовчого засідання у справі, останнім до суду надано не було і відомостей про те, що ОСОБА_1 планує повертатись із місця свого перебування найближчим часом не має, що по своїй суті виключає можливість розглядати заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, застосування процедур у справі та можливість виконання керуючим реструктуризацією його повноважень, визначених, зокрема, у ст. 114 Кодексу, у разі відкриття провадження у справі;   
- оскільки Кодекс України з процедур банкрутства  не містить у собі положень, які б регулювали наслідки невчинення боржником дій, які полягають у невиконанні покладених на нього обов`язків в частині явки у підготовче засідання та (або) не подання витребуваних доказів, то суд в порядку статті 11 ГПК України застосовує аналогію закону, а саме: п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України, яка надає суду право залишити позов без розгляду, якщо, зокрема,  позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
ОСОБА_1     із вказаною ухвалою не погодився, 27.11.2024,     тобто у межах десятиденного строку, установленого ч.1 ст.256 ГПК України, звернувся до Східного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Харківської області від 18.11.2024 у справі № 922/3338/24, в якій просить дану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що:  .
- у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги на території Харківської області  судове засідання у справі № 922/3338/24 на 18.11.2024 р. об 13:30 год. проведено не було, при цьому, представник ОСОБА_1  адвокат Марусіч Зімонін Ігор Володимирович М.С. очікував на проведення судового засідання з 13:30 до 14:30 год. в системі "Захищений відеоконференцзв`язок з судом" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (vkz.court.gov.ua), але протягом цього часу запрошення на засідання не надходило, також не надходило повідомлення про перенесення судового засідання на конкретно встановлену годину;
- згідно із судовою практикою Верховного Суду (постанова від 06 вересня 2023 року у справі № 2-2823/11 (провадження № 61- 6434св23) недопущення сторони в судове засідання у зв`язку з повітряною тривогою обмежує право доступу до суду та є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності сторони, яка бажала взяти участь у судовому засіданні; 
- відповідно до рекомендацій Ради суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану від 02.03.2022 року судам потрібно роз`яснювати громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із воєнними діями та можливість розгляду справ в режимі відеоконференції, поряд з цим,   ОСОБА_1 , не має змоги бути присутнім на судовому засіданні в господарському суді Харківської області особисто,а  лише в режимі відеоконференції, оскільки проходить курс реабілітації в Польщі ;
- відповідно до протоколу підготовчого засідання у справі № 922/3338/24 від 18.11.2024 року засідання відкрито о(б) 15 годині 38 хвилин, зазначено про неявку представників учасників справи, їх належне повідомлення та оголошення судом о 15:45 після виходу з нарадчої кімнати ухвали про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність;
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2024 для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі :  головуючий суддя Слободін М.М., суддя Гребенюк Н.В., суддя Шутенко І.А. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.12.2025, зокрема,  відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 (вх. № 2812 Х/1) на ухвалу господарського суду Харківської області від 18.11.2024 у справі № 922/3338/24 та призначено розгляд справи на 21.01.2024 о 12:00 год.
Також зазначеною ухвалою встановлено учасникам строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв і клопотань по суті справи та з процесуальних питань - 5 днів з дня вручення даної ухвали.
Ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 03.12.2025 отримано учасниками справи в електронні кабінети через систему «Електронний суд»: апелянтом – 03.12.2024 о 19: 25 год., арбітражним керуючим Бєлінською Н.О. – 14.01.2025 о 19:41год. 
Відзиву на апеляційну скаргу, заяв та клопотань по суті справи від учасників справи у встановлений судом строк не надходило.
У зв`язку із відпусткою судді Гребенюк Н.В. відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.01.2024 для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі :  головуючий суддя Слободін М.М., суддя Тихий П.В,., суддя Шутенко І.А.
В судове засідання з`явився апелянт та його представник, які підтримали апеляційну скаргу. Арбітражна керуюча Бєлінська Н.О., яка заявляла клопотання про участь у справі в режимі відеоконференції, на зв`язок не вийшла. 
Відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи викладене, а також зважаючи на те, що явка представників в судове засідання 21.01.2025 судом обов`язковою не визнавалась, у справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу боржника     в даному судовому засіданні за відсутністю арбітражного керуючого.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених     статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Відповідно до статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства неплатоспроможність - це неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом
Згідно зі статтею ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи або фізичної особи - підприємця може бути відкрито лише за заявою боржника. 
Боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо: 
2) боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців; 
3) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до   Закону України   "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; 
4) існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).
Відповідно до частини 1 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність подається боржником за наявності підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до частини 1 статті   117 Кодексу України з процедур банкрутства у разі відсутності підстав для відмови у прийнятті заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або для повернення такої заяви господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про прийняття заяви до розгляду, в якій зазначаються:
1) дата підготовчого засідання, яке має відбутися не пізніше 15 робочих днів з дня постановлення ухвали;
2) прізвище, ім`я та по батькові арбітражних керуючих, визначених шляхом автоматизованого відбору із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, для призначення керуючим реструктуризацією.
Ухвалою про прийняття заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника до розгляду господарський суд має право вирішити питання про:
1) зобов`язання заявника, боржника та інших осіб подати до суду додаткові відомості, необхідні для вирішення питання про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність;
2) вжиття заходів для забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони боржнику відчужувати майно.

Згідно з частинами  1-4 статті 119  Кодексу України з процедур банкрутства у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом заяви.
Підготовче засідання проводиться у порядку, передбаченому цим Кодексом.
За наслідками підготовчого засідання господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.
Господарський суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, якщо:
1) відсутні підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність;
2) боржник виконав зобов`язання перед кредитором (кредиторами) у повному обсязі до підготовчого засідання суду;
3) боржника притягнуто до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю;
4) боржника визнано банкрутом протягом попередніх п`яти років.
Отже, виходячи зі змісту вищенаведених норм, після прийняття до провадження заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника,  суд призначає підготовче засідання на певну дату, в процесі якого суд  розглядає всі подані до справи документи. При цьому, за результатами такого підготовчого засідання суду надано права на вчинення  лише двох процесуальних дій, а саме: постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або постановлення ухвали про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність. Разом з цим, стаття 119 Кодексу України з процедур банкрутства містить вичерпний перелік підстав для відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.
Такої процесуальної дії, як залишення без розгляду заяви боржника про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, жодною нормою Кодексу України з процедур банкрутства.
Місцевий господарський суд,  постановляючи оскаржувану ухвалу про залишення без розгляду     заяви ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, посилався на  положення пункту  4 статті  226 ГПК України, відповідно до якої суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
При цьому, суд першої інстанції вдався до аналогії закону в порядку частини 10 статті 11 ГПК України, зазначивши, що з аналізу статей 1, 8, 39, 116, 117, 119 Кодексу України з процедур банкрутства вбачається, що завданням підготовчого засідання, є, зокрема,  встановлення особи боржника, тоді як Кодекс України з процедур банкрутства  не містить положень, які б регулювали наслідки невчинення боржником дій, які полягають у невиконанні покладених на нього обов`язків в частині явки у підготовче засідання та (або) не подання витребуваних доказів. Разом з цим, як зазначив суд першої інстанції,  особиста явка боржника у судове засідання для з`ясування його особи та наміру, що останній дійсно бажає застосування до нього передбачених законодавством обмежень у процедурі неплатоспроможності та його можливості брати участь у процедурі, є обов`язковою. Тобто, за висновком місцевого господарського суду, наявна прогалина в законодавстві, що є підставою для застосування в даному випадку 4 статті  226 ГПК України.
Однак колегія суддів не може погодитися із таким висновком місцевого господарського суду, зважаючи на таке.
Відповідно до частини 10 статті 11 ГПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права).
Разом з цим, норми статей 1, 8, 39, 116, 117, 119 Кодексу України з процедур банкрутства, на які посилався місцевий господарський суд, не містять жодних положень щодо того, що встановлення особи боржника входить до завдань підготовчого засідання, як не містять і положень щодо того, що неявка боржника особисто унеможливлює розглядом заяви про його неплатоспроможність. 
Більш того, відповідно до абзацу 1 частини 3 статті 119 Кодексу України з процедур банкрутства  до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються, зокрема, довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником. Тобто Кодекс України з процедур банкрутства допускає здійснення  боржником участі  у справі про неплатоспроможність  через представника.
До того ж, як вже зазначалося, частиною 2 статті 119 Кодексу України з процедур банкрутства  чітко встановлено, що підготовче засідання проводиться у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Отже в даному випадку місцевий господарський суд, вдавшись до довільного трактування процесуальних норм, дійшов помилкового висновку про обов`язковість  особистої явки боржника в підготовче  засідання  і що неврегулювання Кодексом України з процедур банкрутства правових наслідків такої неявки зумовлює застосування судом пункту  4 статті  226 ГПК України за аналогією закону.
При цьому, відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики  Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Як зазначено у пункті 186 рішення ЄСПЛ у справі «Промислово-фінансовий Консорціум «Інвестиційно-металургійний Союз» проти України» (заява № 10640/05, п. 186) принцип законності передбачає, що чинні положення національного законодавства є достатньо доступними, чіткими та передбачуваними у своєму застосуванні (рішення у справі «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy), заява № 33202/96, пункти 109, 110). Аналогічно національне законодавство має надавати засіб юридичного захисту від свавільного втручання державних органів влади у права, захищені Конвенцією (рішення у справі «Хасан і Чауш проти Болгарії» [ВП] (Hasan and Chaush v. Bulgaria), заява № 30985/96, п. 84).
Аналогічні підходи застосовані цим Судом також у багатьох інших справах, зокрема, Hentrich v. France, заява № 13616/88, п. 42; Lithgow and Others v. the United Kingdom, заяви 9006/80, 9262/81 та ін., п. 110; Alisic and Others v. Bosnia and Herzegovina, Croatia, Serbia, Slovenia and the Former Yugoslav Republic of Macedonia [ВП], заява № 60642/08, п. 103; Centro Europa 7 S.R.L. and di Stefano v. Italy [ВП], заява № 38433/09, п. 187; Hutten-Czapska v. Poland [ВП], заява № 35014/97, п. 163.
Крім того, у справі «Новік проти України» (заява № 48068/06, п. 19) ЄСПЛ зробив висновок, що надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога «якості закону» у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для убезпечення від будь-якого ризику свавілля.
Разом з цим, безпідставне застосування місцевим господарським судом у підготовчому засіданні у справі про неплатоспроможність пункту  4 статті  226 ГПК України за аналогією закону вочевидь не мало  чіткий та передбачуваний для боржника характер, що не узгоджується із принципом правової визначеності.
Як вже зазначалося, стаття 119 Кодексу України з процедур банкрутства містить вичерпний перелік підстав для відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність і саме на уникнення виключно тих обставин, які становлять такі підстави, мав право розраховувати боржник у підготовчому засіданні. Застосування ж до боржника  положень 4 статті  226 ГПК України означає висунення до нього додаткових процесуально-правових вимог, на які він, вочевидь, не розраховував.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 14.10.2024 боржник -   ОСОБА_1 звертався до суду першої інстанції із клопотанням про надання йому можливості участі в підготовчому засіданні у даній справі в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів (на сайті vkz.court.gov.ua), посилаючись на неможливість особистої участі в засіданні у зв`язку з проходження ОСОБА_1 реабілітації в Польщі. До клопотання заявником додано  відповідну медичну довідку з перекладом на українську мову.
В задоволенні даного клопотання  місцевий господарський відмовив ухвалою від 16.10.2024 з посиланням на обов`язковість особистої явки боржника в підготовче судове засідання, а також на те, що 
Також 21.10.2024 представником боржника адвокатом Марусичем Максимом Сергійовичем  також було подано до суду першої інстанції клопотання   про надання йому можливості участі в підготовчому засіданні у даній справі в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів (на сайті vkz.court.gov.ua), яке було задоволено ухвалою місцевого господарського суду від 12.11.2024.
Поряд з цим, участь особи в судому засіданні в режимі відеоконференції поза межами суду в процесуально-правовому аспекті прирівнюється до її особистої участі в такому засіданні.
При цьому, колегія суддів виходить із такого.
Відповідно до рекомендацій Ради суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану від 02.03.2022 року судам потрібно роз`яснювати громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із воєнними діями та можливість розгляду справ в режимі відеоконференції. 
Згідно з Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 р. № 309 про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, Харківська міська територіальна громада (код - UA63120270000028556) є територією, на якій ведуться бойові дії.
Статтею 11 Закону України "Про судоустрій та статус суддів"    передбачено, що учасникам судового процесу на підставі судового рішення забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому законом.
Так, відповідно до частини 1 статті 197 ГПК України учасник справи, його представник має право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду або у приміщенні іншого суду за умови наявності в суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.
Частиною 4 зазначеної статті встановлено, що часник справи, його представник бере участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України    "Про електронні документи та електронний документообіг"    та    "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", у порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
У разі відсутності в учасника справи, його представника засобів електронної ідентифікації, передбачених абзацом першим цієї частини, ідентифікація такої особи здійснюється відповідно до вимог    Закону України    "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус".
Згідно із пунктами 1 та 2 розділу ІІІ «Порядок подання заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції» Порядку роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України 23.04.2020  № 196, для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції учасник справи повинен попередньо зареєструватись з використанням власного електронного підпису в Системі та перевірити наявні у нього власні технічні засоби на відповідність технічним вимогам, визначеним для роботи з обраною для проведення відеоконференції Системою. 
У разі, якщо учасник не має електронного підпису (або Система не дозволяє реєстрацію з використанням електронного підпису), то він повинен попередньо зареєструватись в Системі з використанням логіну та паролю чи за допомогою інших передбачених обраною Системою засобів реєстрації. При цьому в своїй заяві про участь у судовому засіданні, поданій відповідно до пункту 3 цього розділу, учасник справи повинен вказати про наявність або відсутність у нього електронного підпису.
Рішення про можливість підтвердити особу учасника справи, коли така особа не має електронного підпису (або Система не дозволяє реєстрацію з використанням електронного підпису), а також рішення про обрання Системи, що буде використана для проведення судового засідання в режимі відеоконференції, приймається Головуючим суддею, у провадженні якого знаходиться справа.
Отже, виходячи зі змісту зазначених норм, законодавство наділяє кожного  учасника господарської справи правом на участь в режимі відеоконференції поза межами суду і встановлений законодавством порядок приєднання до відеоконференції забезпечує високий рівень електронної верифікації відповідного учасника.  
Крім того, участь особи в судовому засіданні в режимі відеоконференції забезпечує такий самий рівень візуальної верифікації учасника справи, що і його безпосередня  участь  в  судовому засіданні у приміщенні суду.
Таким чином місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про те,  що встановлення особи боржника, його наміру щодо застосування до нього передбачених законодавством обмежень та  можливості брати участь у процедурі неплатоспроможності є неможливою без особистої явки боржника.
На переконання колегії суддів, участь в режимі відеоконференції та особиста участь в залі суду є еквівалентними, за виключенням спеціальних випадків (відібрання зразків підписів, безпосереднє дослідження доказів сторонами і судом  тощо). Дане провадження з очевидністю не відноситься до спеціальних випадків.   
З цих же підстав колегія суддів вважає необґрунтованим  висновок місцевого господарського суду про  відмову у задоволенні клопотання самого боржника про участь в підготовчому засіданні в режимі відеоконференції.
Щодо висновків місцевого суду про те, що представник боржника не вийшов на зв`язок в режимі відеоконференції, колегія суддів зазначає про таке.
Як стверджує апелянт в апеляційній скарзі,  у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги на території Харківської області  судове засідання у справі № 922/3338/24, призначене на 18.11.2024  об 13:30 год.,  проведено не було, при цьому, представник ОСОБА_1  адвокат Марусіч М.С. очікував на проведення судового засідання з 13:30 до 14:30 год. в системі "Захищений відеоконференцзв`язок з судом" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (vkz.court.gov.ua), але протягом цього часу запрошення на засідання не надходило, також не надходило повідомлення про перенесення судового засідання на конкретно встановлену годину.
За даними Карти надзвичайних ситуацій на загальнодоступному офіційному сайті (https://alarmmap.online/region/kharkivska-oblast/air/) вбачається, що 18.11.2024 в Харківській області, зокрема,  було оголошено повітряні тривоги:
- з 12:27 по 13:14 (тривалість 46 хвилини);
- з 13:17 по 13:47 (тривалість 29 хвилин);
- 15:21 по 16:05 (тривалість 44 хвилини);
- з 16:19 по 16:51 (тривалість 31 хвилина);
- з 17:38 по 18:28 (тривалість 49 хвилин).
Отже, матеріалами справи підтверджується неможливість представника боржника приєднатися 18.11.2024 у призначений судом час (13:30) приєднатися  до відеоконференції у підготовчому засіданні у даній справі через періодичні повітряні тривоги.
При цьому , в матеріалах справи відсутні жодні докази того, що місцевий господарський у проміжок часу, коли повітряні тривоги було скасовано, здійснив запрошення    / виклик представника товариства для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції в підготовчому засіданні, як відсутні  і докази того, що  місцевий господарський суд здійснив  повідомлення боржника про перенесення судового засідання на конкретно встановлену годину.
У постанові Постанова КГС Верховного Суду     від 22.12.2022 у справі № 910/2116/21(910/12050/21) Верховний Суд     дійшов висновку, що при вирішенні питання про наявність підстав для відкладення розгляду справи, у якій на початок судового засідання оголошено сигнал "повітряна тривога" господарський суд має керуватися пріоритетом збереження життя і здоров`я людини, а обов`язком суду є сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними процесуальних прав, зокрема на участь у судовому розгляді, та виходити з того, що відсутній учасник справи не з`явився в судове засідання з об`єктивних і поважних причин, за відсутності клопотання про розгляд справи за його відсутності.
При цьому, за висновком Верховного Суду, обставини оголошення сигналу "повітряна тривога" у певному регіоні слід вважати загальновідомими, тобто такими, що не потребують доказування. Також в зазначеній постанові Верховний Суд зазначив, що за такої     надзвичайної ситуації суд мав вирішити питання про відкладення розгляду справи, застосовувавши відповідні процесуальні норми крізь призму загальних засад господарського судочинства, дотримання гарантій прав особи на участь у розгляді її справи, а також обов`язку суду сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними процесуальних прав.
Крім того, у вказаній постанові Верховний Суд дійшов висновку, що встановлені обставини обмеження права сторін на участь у справі є достатньою підставою для скасування судового акту, який було прийнято у відповідному судовому засіданні.
Крім того, у  постанові від 23    березня 2023    року у справі №    905/2371/21 Верховний Суд у складі колегії касаційного господарського суду зазначив, що згідно з протоколом судового засідання від 2    вересня 2022    року та рішенням суду від цієї ж дати представники сторін у судове засідання не з`явилися. Водночас у матеріалах справи немає доказів того, що місцевий господарський суд під час проведення цього судового засідання здійснив запрошення    / виклик представника товариства для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. У даній постанові Верховний Суд зауважив, що незабезпечення місцевим господарським судом участі представника товариства в судовому засіданні 2    вересня 2022    року в режимі відеоконференції без вагомих на те підстав призвело до незабезпечення можливості стороні реалізувати надані їй законом процесуальні права, що є одним із ключових принципів процесуальної справедливості.
Також у постанові від 05 квітня 2023 року у справі № 904/602/22 Верховний суд зазначив, що хоча позивач був повідомлений про час і місце судового засідання та від останнього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, рішення суду першої інстанції про залишення позову без розгляду було передчасним, оскільки із встановлених обставин вбачається наявність у позивача наміру брати участь у розгляді справи. Суд не встановив причин неявки позивача (його представника) у судове засідання (який стверджує, що 13.09.2022 приєднався до системи відеоконференцзв`язку, однак запрошення від суду не отримав), а натомість необґрунтовано поклав на позивача ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Отже, враховуючи вищенаведені норми права та судову практику, місцевий господарський суд     мав або запросити представника боржника, у період  часу, коли не діяли повітряна тривога,  до інформаційної платформи для участі в підготовчому засіданні в режимі відеоконференції, або ж вирішити питання про відкладення такого засідання та не позбавляти представника боржника можливості в ньому, чого судом першої інстанції здійснено не було, що є окремою підставою для скасування оскаржуваної ухвали та свідчить про грубе порушення права боржника на участь в судовому засіданні.
Також місцевий господарський суд критично поставився до обставини перебування   ОСОБА_1 на  реабілітації в Польщі  та при цьому зазначив, що: заявником на підтвердження неможливості особистої явки в підготовче засідання  надано медичну довідку з перекладом на українську мову, яка датована травнем 2024 року, а процедури, про які він зазначає, заплановані на червень 2024; доказів проходження ОСОБА_1 реабілітації в Польщі і неможливості прибути в підготовче засідання, як станом на день звернення до суду з заявою так і на момент проведення підготовчого засідання у справі, останнім до суду надано не було; відомостей про те, що Зімонін І.В. планує повертатись із місця свого перебування найближчим часом не має, що по своїй суті виключає можливість розглядати заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, застосування процедур у справі та можливість виконання керуючим реструктуризацією його повноважень, визначених, зокрема, у ст. 114 Кодексу, у разі відкриття провадження у справі.
Проте такі висновки місцевого господарського суду свідчать про надмірний формалізм. До того ж, жодною нормою  Кодексу України з процедур банкрутства не передбачено, що перебування особи  за межами країни є перешкодою для розгляду судом справи про її неплатоспроможність. 
При цьому, у рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції.
Крім того у  справі «Golder проти Сполученого    Королівства» (№ 4451/70, рішення від 21 лютого 1975 року) ЄСПЛ дійшов висновку, що сама конструкція статті 6 Конвенції була б безглуздою та неефективною, якби вона не захищала право на те, що справа взагалі буде розглядатися. У рішенні за наслідками розгляду цієї справи ЄСПЛ закріпив правило про те, що частина перша статті 6 Конвенції містить у собі невід`ємне право особи на доступ до суду.
Таким чином, стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, повинен бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
Крім того,      справі «Ashingdane проти Сполученого Королівства» (№ 8225/78, рішення від 28 травня 1985 року) ЄСПЛ зазначив, що якщо доступ до суду обмежено внаслідок дії закону або фактично, суд повинен з`ясувати, чи не порушує встановлене обмеження саму суть цього права, зокрема, чи мало воно законну мету, і чи існувало відповідне пропорційне співвідношення між застосованими засобами і поставленою метою.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (Рішення суду з прав людини Жоффр де ля Прадель проти Франції).
У рішенні від 04.12.1995 у справі "Беллет проти Франції" Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.
Отже місцевий господарський суд, необґрунтовано відмовивши боржнику, який перебував на реабілітації поза межами країни,  у задоволенні клопотання про участь в підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції, безпідставно  позбавивши представника боржника (який не зміг вийти на відеоконференцзв`язок через оголошення повітряної тривоги) можливості приймати участь в даному підготовчому засідання в режимі відеоконференції , а також безпідставно застосувавши в порядку аналогії закону п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України,  незаконно позбавив боржника права доступу до суду, що є грубим порушенням статті 6 Конвенції, яка  містить гарантії справедливого судочинства, а також   норм Кодексу України з процедур банкрутства та Господарського процесуального кодексу.  
Враховуючи викладене, місцевий господарський суд,  ухвалюючи     оскаржувану ухвалу, порушив норми процесуального права, а також базові принципи Конвенції  про захист прав людини і основоположних свобод, у зв`язку з чим дана ухвала підлягає скасуванню із направленням справи до господарського суду Харківської області для продовження розгляду.
Керуючись статтями  270, 271, пунктом 6 частини 1 статті 275, статтею 280, статтями 281-284 Господарського процесуального кодексу України,     апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх. № 2812 Х/1) на ухвалу господарського суду Харківської області від 18.11.2024 у справі № 922/3338/24   задовольнити. 
Ухвалу господарського суду Харківської області від 18.11.2024 у справі № 922/3338/24 скасувати та направити справу № 922/3338/24 до господарського суду Харківської області для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Порядок і строки її оскарження визначені у статтях 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено   30.01.2025 

Головуючий суддя                                                                    М.М. Слободін

Суддя                                                                                           П.В. Тихий  

Суддя                                                                                           І.А. Шутенко