ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/171/25                                                Головуючий суддя І інстанції Невеніцин Є.В.
Апеляційне провадження № 33/818/473/25                                 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія:  ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2025 року                                                         м.Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,
за участю секретаря                 - Вакули Н.С.,
представника потерпілого         - адвоката Антонова О.В.,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,         - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 22 січня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, -
в с т а н о в и в:

Цією постановою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців.
Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Постановою встановлено, що 20.11.2024 о 07 годині 47 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Renault Megane» номерний знак НОМЕР_1 по Олексіївському мосту, біля буд. 92Б по вул. Білогорській у м. Харкові, була неуважною за кермом, не стежила за дорожньою обстановкою, виїхала на смугу зустрічного руху, в результаті чого сталося зіткнення з автомобілем марки «Ford Kuga» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .
При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення вказаними діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.3.б, 12.1 ПДР України.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 22.01.2025 року змінити, наклавши на неї стягнення у виді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не обґрунтував своє рішення про неможливість накладення на неї стягнення у виді штрафу, а також не в повній мірі врахував обставини, що пом`якшують вчинене правопорушення, та належним чином не проаналізував відомості про її особу, а саме те, що вона позитивно характеризується за місцем роботи, працює у відділенні дитячої онкології медичної сестрою, у зв`язку з чим їй потрібно кожного дня перетинати все місто, щоб доїхати до місця роботи в КНП ХОР «Обласна дитяча клінічна лікарня №1» до онкохворих дітей (з Основ`янського до Шевченківського району м.Харкова).
Крім того, апелянт зазначає, що графік її роботи постійно змінюється, інколи потрібно їхати в лікарню у вечірній та нічний час, а позбавлення її права керування транспортними засобами значно ускладнює виконання покладених на неї службових обов`язків. 

В судове засідання в суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_3 та потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлені про місце, дату і час апеляційного розгляду не з`явилися. 
Належить врахувати, що саме ОСОБА_1 є ініціатором апеляційного перегляду постанови судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 22.01.2025 року та вона особисто зявилися до суду апеляційної інстанції, а також не просила відкласти апеляційний розгляд.
При цьому, будь-яких клопотань від захисника Цуркан Р.А. та потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про відкладення апеляційного розгляду, яке було призначено на 16 год. 05 хв. 03.03.2025, до канцелярії Харківського апеляційного суду не надходило.
До початку апеляційного розгляду ОСОБА_1 та представник потерпілих Антонова О.В. також зазначили про можливість проведення судового розгляду за відсутність захисника та потерпілих.
За таких обставин, враховуючи вимоги ст. ст. 268, 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутності захисника Цуркан Р.А. та потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , але з обов`язковою участю ОСОБА_1 і представника потерпілих, виходячи з відомостей, що є наявні в матеріалах цього провадження, та доводів поданої апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи ОСОБА_1 , яка підтримала свою апеляційну скаргу в повному обсязі та просила її задовольнити, апеляційний суд дійшов висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.
Факт учинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП, кваліфікація дій та доведеність її вини в апеляційній скарзі і під час апеляційного розгляду стороною захисту не оспорюється, а тому висновок суду першої інстанції в цій частині апеляційним судом не перевіряється. 
Згідно ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст.33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Санкція ст.124 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Так, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, суд першої інстанції в повній мірі дотримався вимог ст. 23, 33 КУпАП, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. 
Зокрема, накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців, суд першої інстанції врахував характер скоєного правопорушення, відомості про особу, що притягається до адміністративної відповідальності, її ставлення до скоєного, думку потерпілих, фактичні обставини ДТП, а саме те, що ОСОБА_1 , керуючи своїм транспортним засобом на Олексіївському мосту, була неуважною за кермом, не стежила за дорожньою обстановку, виїхала на смугу зустрічного руху, виконуючи маневр – розворот, перетнувши при цьому подвійну суцільну лінію у безпосередній близькості від автомобіля «Ford Kuga» номерний знак НОМЕР_2 , під керування потерпілого ОСОБА_2 , чим порушила вимоги п.2.3 б), п.12.1 Правил дорожнього руху, внаслідок чого сталася зіткнення цих двох транспортних засобів та автомобілі отримали механічні пошкодження.
Крім того, судом першої інстанції також досліджено консультативний висновок № 10/11890 від 20.11.2024, довідку КНП «МКЛШНМД ім. проф. А.І. Мещанінова» № 06/1277 від 17.12.2024, інформацію КНП «МКЛШНМД ім. проф. А.І. Мещанінова» та довідку № 06/1278 від 16.12.2024, з відомостей яких вбачається, що внаслідок ДТП у ОСОБА_2 діагностовано забій грудної клітини, а потерпіла ОСОБА_4 в результаті дорожньо-транспортної пригоди отримала забій грудної клітини та черевної порожнини.
Натомість, під час судового розгляду в суді першої інстанції ОСОБА_1 зазначала, що її автомобіль випадково виїхав на зустрічну смугу руху. Разом з цим, суд першої інстанції правильно поставився критично до цих тверджень ОСОБА_1 , оскільки згідно відомостей протоколу огляду місця ДТП від 20.11.2024, стан дорожнього покриття, погодні умови не могли призвести до втрати керування транспортним засобом та його самовільного розвертання на проїжджій частині. При цьому, стороною захисту не надано доказів щодо технічної несправності автомобіля «Renault Megane». Цих відомостей не міститься і в матеріалах справи. 
Отже, враховуючи наявні письмові докази у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1 виконувала саме маневр – розворот, перетнувши при цьому подвійну суцільну лінію у безпосередній близькості від автомобіля «Ford Kuga», номерний знак НОМЕР_2 .
Крім того, суд першої інстанції враховував характеристику з місця роботи ОСОБА_1 КНП ХОР «Обласна дитяча клінічна лікарня № 1», згідно якої остання характеризується позитивно; довідка від 17.12.2024, відповідно до якої ОСОБА_1 працює в КНП ХОР «Обласна дитяча клінічна лікарня № 1» на посаді сестри медичної перев`язувальної відділення дитячої онкології з 15.06.2020.
При цьому, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що накладення на  ОСОБА_1   стягнення у виді штрафу не є достатнім для забезпечення виконання завдань КУпАП, є неспівмірним вчиненому та явно несправедливим через м`якість, у зв`язку з чим доводи апелянта про те, що судом не надано оцінки накладення на неї такого виду стягнення – є необґрунтованими та безпідставними.
Під час апеляційного розгляду  ОСОБА_1 просила пом`якшити накладене на неї стягнення, оскільки позбавлення права керування транспортними засобами може ускладнити її прибуття на роботу через значну віддаленість від її місця мешкання (Харківська обл., с.Вільхівка).
Разом з цим, апеляційний суд дійшов висновку, що такі твердження апелянта хоча і мають місце, але з урахуванням вищенаведених фактичних обставин у цій справі, не є достатнім важелем для пом`якшення накладеного стягнення за вчинене адміністративне правопорушення. 
Крім того, ці обставини існували й на момент його вчинення, проте жодним чином не виступили стримуючим фактором в поведінці особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
На переконання апеляційного суду, судом першої інстанції на ОСОБА_1 накладене стягнення з урахуванням положень ст. 33 КУпАП і в межах санкції ст. 124 КУпАП. 
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Врахувавши наявність усіх зазначених обставин, дотримуючись принципу індивідуалізації відповідальності, належним чином умотивувавши своє рішення, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про застосування до ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців.
Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не встановлено їх і при апеляційному перегляді. 
Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції належним чином мотивував своє рішення про призначення адміністративного стягнення саме у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців. З вказаними висновками погоджується і суд апеляційної інстанції.
Апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і зміні за доводами, викладеними в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , не підлягає.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скарги ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 22 січня 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, - залишити без змін. 
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                 С.К. Шабельніков