ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

08 січня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 280/7012/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Божко Л.А. (доповідач),
                               суддів:  Лукманової О.М., Дурасової Ю.В.,     
  
 розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу  Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06.11.2023 в адміністративній справі №280/7012/23  (суддя Калашник Ю.В.) за позовом ОСОБА_1  до  Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області  про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,- 
в с т а н о в и В:

У вересні 2023 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1  до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якій позивач просила: визнати протиправними дії відповідача у вигляді не зарахування позивачу для обчислення призначеної пенсії до загального стажу період роботи з 05.07.1984 по 28.02.1994 в ПАТ “Запоріжсталь” з дати призначення пенсії, а саме 16.07.2021; зобов`язати відповідача зарахувати до загального страхового стажу позивача для обчислення призначеної пенсії період роботи з 05.07.1984 по 28.02.1994 в ПАТ “Запоріжсталь” та здійснити перерахунок пенсії з 16.07.2021 по день фактичного здійснення перерахунку 01.04.2023 та виплатити недоплачену різницю у розмірі пенсії.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06.11.2023 адміністративний позов задоволено  частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 , після зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 05.07.1984 по 28.02.1994, з дати призначення пенсії, а саме: з 16.07.2021.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із врахуванням зарахованого періоду роботи з 05.07.1984 по 28.02.1994 до страхового стажу, з дати призначення пенсії, а саме з 16.07.2021, з урахуванням раніше виплачених сум. 
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що  позивач отримує пенсію за віком з 16.07.2021 відповідно статті 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. За результатом розгляду документів, які додані до заяви про призначення пенсії до страхового стажу не зараховано період роботи з 05.07.1984 по 28.02.1994 в ПАТ “Запоріжсталь”, оскільки у трудовій книжці НОМЕР_1 (запис №13 відсутня дата наказу про звільнення, що суперечить п.2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок. Після надання позивачем 05.04.2023 уточнюючої довідки № 2008748 від 05.04.2023 про період роботи з 05.07.1984 по 28.02.1994 на підприємстві “Запоріжсталь” зазначений період зараховано до загального стажу. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, 14.07.2021 позивач звернулась до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком. Разом із заявою позивачем було надано трудову книжку серія НОМЕР_2 .
16.07.2021, після досягнення пенсійного віку, позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. Однак, при призначенні пенсії, відповідачем не зараховано позивачу до загального страхового стажу період її роботи з 05.07.1984 по 28.02.1994 у ПАТ “Запоріжсталь”, оскільки у наданій трудовій книжці НОМЕР_2 (запис №13) відсутня дата наказу про звільнення, що суперечить п.2.4 Інструкції “Про порядок ведення трудових книжок”.
В подальшому, 07.04.2023 позивач звернулась до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про зарахування повного стажу роботи та здійснення перерахунку пенсії з часу її призначення. Разом із заявою, позивачем надано уточнюючу довідку від 05.04.2023 №2008748 про період роботи з 05.07.1984 по 28.02.1994 в ПАТ “Запоріжсталь”.
Листом ГУ ПФУ в Запорізькій області від 18.04.2023 №5895-5963/Т-03/8-0800/23 позивачу надано відповідь, в якій зазначено, що позивач отримує пенсію за віком, з 16.07.2021 призначену відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. Пенсія позивача обчислена при загальному стажу роботи 28 років 09 місяців 25 днів. При призначенні пенсії до страхового стажу не зараховано період роботи: - з 05.07.1984 по 28.02.1994 у Запорізькому металургійному комбінаті “Запоріжсталь”, оскільки у наданій трудовій книжці НОМЕР_2 (запис № 13) відсутня дата наказу про звільнення, що суперечить п.2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок. 05.04.2023 позивачем надано уточнюючу довідку № 2008748 від 05.04.2023 про період роботи з 05.07.1984 по 28.02.1994 на підприємстві “Запоріжсталь”, в результаті перерахунку зазначений період зараховано до загального стажу роботи 38 років 08 місяців 19 днів . 
Листом ГУ ПФУ в Запорізькій області №   9789-8787/Т-02/8-0800/23 від 23.06.2023, позивача повідомлено, що перерахунок пенсії позивачу проведено з 01.04.2023 у відповідності до ст. 45 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” .
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
В  статті 46 Конституції України  закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Тобто, право на отримання пенсії в Україні є конституційним правом громадянина України.
Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється  Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV  (далі - Закон № 1058) в редакції на час виникнення спірних правовідносин.
Відповідно до  статті 1 Закону № 1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим  Законом  і за який сплачено страхові внески.
Відповідно до  статті 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою  статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого  частиною першою  статті 26 цього Закону.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього  Закону  за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим  Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Періоди роботи після призначення пенсії зараховуються до страхового стажу на загальних підставах.
Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим  Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.
За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим  Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим  Законом, - відповідно до цього  Закону  (абзац 1 частини 2  статті 27 Закону № 1058-IV).
Відповідно абзацу 1 частини 1  статті 40 Закону №1058  - для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Частиною 1  статті 44 Закону № 1058  передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Відповідно до частини 2, 4, 5  статті 45 Закону № 1058, пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього  Закону.
Перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною 1 статті  35, частиною 2 статті  38, частиною 3 статті  42  і частиною 5 статті  48  цього  Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.
Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Закон №1058-IV  набрав чинності 1 січня 2004 року. До цього моменту пенсійні відносини врегульовувалися  Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII  (далі - Закон №1788-XII).
Відповідно до п. «а»  ст. 56 Закону №1788-ХІІ, до стажу роботи зараховується будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.
Відповідно до  ст. 62 Закону № 1788-XII  та ч. 1  ст. 48 Кодексу Законів про працю України  основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Також і Порядком № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, за відсутності якої або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1 Порядку).
Відповідно до п.3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 23 Порядку, документи,  що  подаються  для  підтвердження  трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).
Відповідно до пункту 24 Порядку, для підтвердження трудового  стажу  приймаються  лише  ті відомості про  період  роботи,  які  внесені в довідки на підставі документів.
Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі №234/13910/17, від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17, від 25.04.2019 у справі № 336/6112/16-а та від 31.10.2019 у справі № 688/4170/16-а, 18 травня 2021 року у справі № 229/2330/17, 24 червня 2021 року у справі № 758/15648/15-а, від 20 вересня 2022 року у справі № 291/1321/17.
Як ввстановлено судом першої інстнації та підтверджено матеріалакми справи, при призначенні пенсії позивачу до страхового стажу позивача згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 від 11.07.1980 не зараховано період з 05.07.1984 по 28.02.1994 відповідно до записів №   №9-13, оскільки у записі №13 відсутня дата наказу про звільнення.
Суд зазначає, що відсутність у трудовій книжці позивача у записі №13 дати наказу про звільнення не є тим недоліком, який може мати наслідком порушення конституційного права позивача на пенсійне забезпечення.
Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудових книжок. Відповідачем не взято до уваги, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у ній. Крім того, позивач не може нести відповідальності за правильність заповнення трудових книжках.
Період з 05.07.1984 по 28.02.1994 був зарахований відповідачем до страхового стажу позивача, після подання позивачем уточнюючої довідки від 05.04.2023 №2008748 про період роботи з 05.07.1984 по 28.02.1994 в ПАТ “Запоріжсталь”.
Так, відповідачем при перерахунку пенсії позивача було застосовано положення частини 4 статті 45 Закону №1058-IV, якими передбачено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки, зокрема, у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.
Таким чином,  посилання відповідача на вказану норму є хибним, оскільки у даному випадку не встановлено підстав, з якими пов`язується виникнення права на підвищення раніше призначеної пенсії, а перерахунок пов`язаний з тим, що відбулось первинне призначення пенсії у розмірі меншому, ніж має право позивач.
Отже , суд першої інстанції  дійшов  вірного висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії з дати призначення пенсії, зокрема з 16.07.2021.
На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                     ПОСТАНОВИВ:

              Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - залишити без задоволення.
                    Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06.11.2023  - залишити без змін.
                  Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.
  
Головуючий - суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова