ПОСТАНОВА 
Іменем України

17 грудня 2024 року                                                                м. Кропивницький

справа № 388/1674/21
провадження № 22-ц/4809/430/24 
 
       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
        
головуючого судді: Дуковського О.Л.
суддів: Дьомич Л.М., Письменного О.А. 
з участю секретаря: Демешко Л.В.

       Учасники справи:
позивач - Комунальне підприємство «Долинське міське комунальне господарство»; 
відповідач - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
       
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в  м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , від імені якого діє представник – адвокат Філін Едуард Володимирович на заочне рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2021 року, у складі головуючого судді Степанова С.В. у справі за позовом Комунального підприємства «Долинське міське комунальне господарство» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за комунальні послуги,-

ВСТАНОВИВ :

У жовтні 2021 року Комунальне підприємство «Долинське міське комунальне господарство» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за комунальні послуги.
Позивач вказував, що Комунальне підприємство «Долинське міське комунальне господарство» при Долинській міській раді (далі КП «ДМКГ») є виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення, управління багатоквартирними будинками, поводження з побутовими відходами в м. Долинська, Кіровоградської області.
Відповідно до інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, інформаційна довідка № 279983910 від 19.10.2021 власником квартири АДРЕСА_1 є відповідачка - ОСОБА_2 . 
За вказаною адресою зареєстровані - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ..
Зазначав, що КП «ДМКГ» надавало відповідачам житлово-комунальні послуги з: централізованого опалення квартири; опалення місць загального користування; за внески (тепло) – плата за обслуговування та повірку приладу комерційного обліку теплової енергії – загально-будинкового теплового лічильника; поводження з побутовими відходами (вивезення ТВП); управління багатоквартирним будинком.
Договори про надання вищевказаних послуг між КП «ДМКГ» та відповідачами не укладалися. 
Позивач посилався на те, що оскільки КП «ДМКГ» надавало комунальні послуги відповідачам, то договори про надання комунальних послуг вважаються фактично укладеним з моменту надання відповідачам таких послуг.
З жовтня 2015 року по квітень 2016 року включно відповідачам надавалась послуга з централізованого опалення квартири та проводились відповідні нарахування за надану послугу. З березня 2016 року по квітень 2021 року включно відповідачам надавалась послуга з опалення місць загального користування (МЗК) оскільки квартира вважалась відключеною від централізованого опалення.
16 серпня 2017 року в будинку, де мешкають відповідачі, було встановлено загально будинковий вузол комерційного обліку - лічильник теплової енергії, який обраховує теплову енергію спожиту всім будинком, в тому числі і теплову енергію спожиту місцями загального користування і нарахування плати за послугу з опалення МЗК з жовтня 2017 року здійснювалося вже з врахуванням показів вузла комерційного обліку, за затвердженими міською радою тарифами.
Порядок обліку та оплати послуг з централізованого опалення МЗК до прийняття Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 22.06.2017 був врегульований Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2005 року №630, та наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року № 359 «Про затвердження Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 27 листопада 2006 року за № 1237/13111 (далі Методика розрахунку від 31.10.2006 №359).
Відповідно до виписки з особового рахунку № НОМЕР_1 заборгованість за спожиті послуги станом на 01.10.2021 складає – 3140,55 грн , за послугу з опалення МЗК – 6171,45грн , по сплаті внесків за обслуговування, заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії (внески тепло) – 153,24 грн, за послугу з управління багатоквартирними будинком становить – 5898,62 грн , за послугу з поводження з побутовими відходами становить – 1414,98 грн , а всього 16 778,84 грн .
Позивач посилався на те, що несплата боржниками плати за житлово-комунальні послуги перешкоджає позивачу якісно та в повному обсязі виконувати свої обов`язки щодо належного утримання житлового будинку та надання комунальних послуг, в той час, як інших джерел фінансування комунальне підприємство не має. 
Тому, позивач змушений звернутися до суду із даним позовом та просив стягнути із відповідачів заборгованість за надані комунальні послуги. 
Заочним рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2021 року позов задоволено. 
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь комунального підприємства «Долинське міське комунальне господарство» при Долинській міській раді заборгованість за послуги з централізованого опалення – 3140,55 гривень, за послуги місць загального користування – 6171,45 гривень, внески за обслуговування, заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії (внески тепло) – 153,24 гривень, за послугу з управління багатоквартирним будинком – 5898,62 гривень, за послугу з поводження з побутовими відходами – 1414,98 гривень, а всього 16778,84 гривень.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
ОСОБА_1 , від імені якого діє представник – адвокат Філін Е.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
В апеляційній скарзі представник відповідача посилається на те, що відповідачі не перебували із позивачем у договірних відносинах.
Вважає, що позивачем не доведено належними та допустимим доказами суму заборгованості за комунальні послуги, а тому ґрунтується лише на припущеннях позивача.
Крім того зазначає, що ОСОБА_1 неодноразово звертався до позивача з письмовими заявами про відключення його квартири від мережі центрального опалення, оскільки в ній ніхто не проживає.
Заслухавши суддю-доповідача та обговоривши наявні докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.         
Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.
Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам виходячи із наступного.
Згідно з статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема примусове виконання обов`язку в натурі.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Комунальне підприємство «Долинське міське комунальне господарство» при Долинській міській раді згідно рішень Долинсьої міської ради Долинського району Кіровоградської області № 108 від 2 липня 2015 року та № 131 від 19 червня 2018 року надає послуги з централізованого опалення квартир м. Долинська, з централізованого опалення, управління багатоквартирними будинками, поводження з побутовими відходами в м. Долинська, Кіровоградської області.
Задовольняючі цей позов суд першої інстанції послався на те, що позивач добросовісно надавав послуги до квартири АДРЕСА_1 з централізованого опалення та опалення місць загального користування, послуги по сплаті внесків за обслуговування, послуги із заміни вузлів комерційного обліку теплової енергії (внески тепло), з управління багатоквартирним будинком, з поводження з побутовими відходами, в якій зареєстровані відповідачі.
Судом встановлено, що за відповідачами рахується заборгованість за спожиті комунальні послуги. 
Згідно виписки з особового рахунку № НОМЕР_1 заборгованість за спожиті послуги станом на 01.10.2021 складає з централізованого опалення – 3140,55 грн , з опалення місць загального користування – 6171,45грн ,  внески тепло – 153,24 грн, за послугу з управління багатоквартирними будинком – 5898,62 грн , за послугу з поводження з побутовими відходами – 1414,98 грн , а всього 16 778,84 грн (том 1 а.с. 11).
Відповідно до інформації з Єдиного реєстру заборони відчуження нерухомого майна, інформаційна довідка №279983910 від 19.10.2021 власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 .
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов?язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства ,а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов?язки. 
Відсутність укладеного між сторонами договору, за наявності надання послуг КП «ДМКГ» та їх отримання відповідачами, не звільняє від сплати заборгованості за надані послуги.
Відповідачі не спростували належними та допустимими доказами того, що вони не користувалася комунальними послугами, що надавалися позивачем. 
Комунальне підприємство «Долинське міське комунальне господарство» при Долинській міській раді є виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення, управління багатоквартирними будинками, поводження з побутовими відходами в м. Долинська, Кіровоградської області (том 1 а.с. 26). 
Тому, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати таких послуг.
Матеріалами справи підтверджено, що відповідачі за період з 01.10.2015 по 01.10.2021 не сплачували комунальні послуги.
Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що відповідачі вживали заходів щодо не нарахування їм комунальних послуг, з підстав, що вони не проживають у квартирі до якої надаються комунальні послуги. 
Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно до ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 630 ЦК України визначено, що договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду, оприлюднених у встановленому порядку.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.
За правилами пп.5 п.3 ст. 20 Закону України «Про жилово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені законом або договором.
Відповідно до ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Згідно з ч.2 ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами.
Згідно зі ст. 151 Житлового кодексу Української РСР (назва на день звернення із позовом), громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.
Відповідно до ст. 67 ЖК Української РСР(назва на день звернення із позовом), плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Згідно зі ст. 68 ЖК Української РСР(назва на день звернення із позовом), наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Відповідно до ст. 162 ЖК Української РСР(назва на день звернення із позовом), плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.
Згідно ч. 1 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини , які виникли з дня набрання ними чинності. 
Відповідно до ст.ст. 11, 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку», витрати на управління багатоквартирним будинком включають: витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.
Суд першої інстанції належним чином встановив, що позивач добросовісно надавав комунальні послуги відповідачам, а відповідачі протягом тривалого часу ухилялися від сплати за надані послуги та внаслідок чого виникла заборгованість, а тому суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позову, яких доводи апеляційної скарги не спростовують.
Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В :
              Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , від імені якого діє представник – адвокат Філін Едуард Володимирович - залишити без задоволення.
       Заочне рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2021 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя:                                                                                         О.Л.Дуковський 

Судді:                                                                                                                Л.М. Дьомич
                                                                               
                                                                               О.А. Письменний