П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

10 березня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 484/289/22	

Головуючий І інстанції: Птичкіна В.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді - Осіпова Ю.В.,
суддів -  Коваля М.П., Скрипченка В.О., 
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 січня 2024 року (м.Одеса дата складання повного тексту судового рішення - 16.01.2024р.) по справі за адміністративним позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафних санкцій, -
          В С Т А Н О В И В:          
У січні 2022р. ГУ Держпродспоживслужби в Миколаївській області звернулося до Миколаївського окружного адміністративного суду із позовом до ФОП ОСОБА_1 , в якому просило суд стягнути з відповідача до Державного бюджету України штрафні санкції у розмірі 102 000 грн.
Ухвалою судді Миколаївського окружного адміністративного суду від 08.06.2022р. відкрито провадження у справі. 
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на результати планової перевірки характеристик продукції фізичної особи  підприємця ФОП ОСОБА_1 в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за місцем провадження господарської діяльності: комплекс магазинів « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( АДРЕСА_1 ). Так, позивач у своєму позові зазначає, що під час перевірки були виявлені порушення вимог законодавства про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції, а відповідач, як суб`єкт господарювання, на вимогу позивача не надав у встановлений законодавством термін документацію для ідентифікації суб`єкта господарювання, який поставив цю продукцію (іграшка «конструктор Сітіеs», виробник Китай). Позивач вказує, що за таких умов відповідач вважається особою, що ввела продукцію в обіг. Посилаючись на п.2 ч.2  ст.44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», позивач зазначає, що саме за ведення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених  ст.28  та  ч.3  ст.29  цього  Закону), до відповідача на підставі 2-х постанов від 22.11.2021р. №000006 і №000007 (які не були оскаржені в судовому порядку) і був застосований штраф у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (т.б. в сумі 102000 грн.), який останній в добровільному порядку тривалий час не сплачує.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 січня 2024 року (т.б. через 2 роки!) позов ГУ Держпродспоживслужби в Миколаївській області – задоволено. Стягнуто з ФОП ОСОБА_1 до Державного бюджету України штраф у розмірі 102 000 грн.
Не погоджуючись із вказаним вище судовим рішенням, позивач 16.04.2024р. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на грубе порушення судом норм матеріального і процесуального права, а також на наявність іншого рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21.11.2023р. (по справі №400/13069/21), яким скасовано постанови відповідача від 22.11.2021р. №000006 і №000007 про накладення на нього штрафу в сумі 102000 грн., просив скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.01.2024р. та прийняти нове – про відмову у задоволенні даного адміністративного позову.
29.04.2024р. матеріали справи надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
Ухвалою судді П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.05.2024р. вказану вище апеляційну скаргу відповідача залишено без руху.
Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.05.2024р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження. 
03.06.2024р. від представника позивача до суду 2-ї інстанції надійшов письмовий відзив, в якому остання не визнала доводи апеляційної скарги, оскільки на момент ухвалення судом 1-ї інстанції оскаржуваного рішення від 16.01.2024р., судове рішення від 21.11.2023р. по справі №400/13069/21 ще не набрало законної сили, а тому, остання наполягає на залишенні даної апеляційної скарги відповідача без задоволення, а рішення суду 1- інстанції без змін.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України апеляційні скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, можуть бути розглянуті судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження.
Згідно з ч.1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів, з урахуванням вимог ч.4 ст.78 КАС України, доходить висновку про наявність усіх законних підстав для її задоволення.
Судом 1-ї інстанції встановлено наступні обставини справи. 
16.09.2021р. співробітниками ГУ Держпродспоживслужби в Миколаївській області було проведено планову перевірку характеристик продукції відповідача в магазині «Пчелка» за місцем провадження господарської діяльності - комплексу магазинів «Хуторок» за адресою: Миколаївська область, Первомайський район, с.Грушівка, вул.Первомайська.
16.09.2021р. за результатами вказаної перевірки був складений Акт №000036, в якому було зафіксовано порушення ФОП ОСОБА_1 вимог законодавства про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції, а саме: «розповсюдження продукції» - іграшки «Конструктор CITIES» (арт.11209, штрих код: 6990223580509, країна-виробник: Китай, дата виготовлення: 2019 рік), іграшки «Конструктор JIE STAR GLORY MISSION» (арт.61001, штрих код: 69655843266560, країна-виробник: Китай, дата виготовлення: 2020 рік), а саме: на цих іграшках, пакуванні та в документах, що супроводжують ці іграшки, відсутнє найменування, зареєстроване комерційне найменування чи зареєстрована торгівельна марка, контактна поштова адреса імпортера.
Зазначене, на думку перевіряючих, свідчить про порушення відповідачем п.27 «Технічного регламенту безпечності іграшок» (затв.  Постановою КМУ від 28.02.2018р. №151).
Відповідач надав на вказаний вище акт перевірки свої письмові пояснення від 17.11.2021р., в яких зазначив, що через неможливість повернення продукції «постачальнику» та приведення її у відповідність ним було прийнято рішення щодо «утилізації» цієї продукції.
17.09.2021р., у зв`язку з встановленими перевіркою порушеннями, на адресу відповідача були винесені Рішення №123, №124, №125, №126 - про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів шляхом тимчасової заборони надання продукції на ринку та приведення продукції у відповідність до встановлених вимог та встановлено термін їх виконання - 18.11.2021р.
Вищезазначені рішення від 17.09.2021р. були направлені на адресу відповідача засобами поштового зв`язку.
Проте, відповідач своїм листом від 22.10.2021р. повідомив позивача про «утилізацію» придбаної ним продукції та на підтвердження надав відповідний акт утилізації від 21.10.2021р. №39.
Далі, т.б. 17.11.2021р. позивач здійснив повторну позапланову перевірку характеристик продукції, а саме: іграшки «Конструктор CITIES» (арт.11209, штрих код: 6990223580509, країна-виробник: Китай, дата виготовлення: 2019 рік) та іграшки «Конструктор JIE STAR GLORY MISSION» (арт.61001, штрих код: 69655843266560, країна-виробник: Китай, дата виготовлення: 2020 рік) у магазині «Пчелка» за місцем провадження господарської діяльності відповідачем - комплексі магазинів «Хуторок» (за адресою: Миколаївська область, Первомайський район, с.Грушівка, вул.Первомайська).
За результатами вказаної повторної перевірки було складений Акт №000046 від 17.11.2021р., в якому знову було зафіксовано що продукція відповідача (т.б. іграшки «Конструктор CITIES» і «Конструктор JIE STAR GLORY MISSION», виробництва Китай), яка зазначена в Додатку 1 до попереднього Акту перевірки, є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, оскільки, як виявлено перевіркою, на цих іграшках, пакуванні або і документах, що супроводжують іграшки відсутнє найменування, зареєстровані комерційне найменування чи зареєстрована торгівельна марка, контакти, поштова адреса імпортера.
При цьому, під час перевірки відповідач не надав позивачу в установлений законодавством термін жодних документів, на підставі яких можливо було б ідентифікувати суб`єкта господарювання, який поставив вказану вище продукцію.
Зазначені дії, на думку перевіряючих, свідчать про порушення відповідачем пп.27,32 Технічного регламенту безпечності іграшок від 28.02.2018р. №151.
Саме на підставі таких обставин позивач і дійшов висновку, що відповідач вважається особою,  яка ввела продукцію в обіг, оскільки протягом строку проведення перевірки останній не надав документацію, що дає змогу встановити найменування та місцезнаходження особи, яка поставила цю продукцію.
Крім того, під час перевірки перевіряючими відносно відповідача також був складений і протокол від 17.11.2021р. №000009 - про порушення ним вимог  ст.44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції»  та  ст.15 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції».
В подальшому, на підставі вказаного вище протоколу та матеріалів  перевірки, уповноваженою особою відповідача, без участі відповідача, було винесено 2 постанови від 22.11.2021р. №000006 і  №000007, якими на ФОП ОСОБА_1 було накладено штраф у сумі по 51 000 грн. (за кожною постановою), т.б. у загальній сумі  102 000 грн. (а.с.44-47).
Копії вказаних вище постанов були направлені на адресу відповідача рекомендованими поштовими відправленнями із повідомленням про вручення і були вручені останньому 02.12.2021р. (а.с.48).
Оскільки відомостей про оскарження відповідачем вказаних постанов не було, та останнім тривалий час не сплачено штрафні санкції у добровільному порядку, позивач 20.01.2022р. звернувся до окружного суду із даним позовом.
Вирішуючи справу по суті та повністю задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог та, відповідно, з тривалої і безпідставної несплати застосованих до відповідача штрафних санкцій, відомостей про оскарження яких на момент подачі даного позову нібито не було. 
Однак, колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали даної справи та наявні в них докази, з урахуванням вимог ч.4 ст.78 КАС України, не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх необґрунтованими та не заснованими на законі, з огляду на наступне. 
Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Організація та порядок здійснення державного ринкового нагляду, а також державного контролю продукції під час її ввезення на митну територію України безпосередньо визначаються  Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» від 02.12.2010р. №2735-VI  (із змінами і доповненнями). 
Так, як слідує зі змісту приписів ст.3 вказаного Закону №2735-VI,  законодавство України про державний ринковий нагляд і контроль продукції складається з цього  Закону,  Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини в цій сфері, у тому числі Технічних регламентів. 
Як визначає абз.8  ст.1 Закону №2735- VI,  державний ринковий нагляд - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам. 
Метою ж здійснення ринкового нагляду - є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськість щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам (ч.1  ст.4 Закону №2735- VI). 
Відповідно до вимог ч.ч.1,2  ст.10 цього ж Закону №2735-VI,  ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності. Сфери відповідальності органів ринкового нагляду включають види продукції, що є об`єктами технічних регламентів, і можуть включати види продукції, що не є об`єктами технічних регламентів. 
Як передбачено п.4 ч.1  ст.11 Закону №2735-VI,  до повноважень органів ринкового нагляду, зокрема, належить проведення перевірок характеристик продукції. 
Відповідно до абз.3 пп.3 п.9 «Положення про ГУ Держпродспоживслужби в Миколаївській області» (затв. наказом Держпродспоживслужби від 24.02.2020р. №159), Головне управління Держпродспоживслужби, відповідно до покладених на нього завдань у сфері здійснення державного ринкового нагляду, зокрема, проводить перевірки характеристик продукції тому числі відбирає зразки продукції та забезпечує проведення їх експертизи (випробування). 
В свою чергу,  загальний порядок проведення перевірок характеристик продукції встановлено у ст.23 Закону України №2735-V.
Так, ч.3 ст.23 Закону №2735-VI  передбачено, що органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції. «Планові» перевірки характеристик продукції проводяться у «розповсюджувачів» цієї продукції, а «позапланові», - у «розповсюджувачів» та «виробників» такої продукції. 
Предметом же таких перевірок - є характеристики продукції певного виду (типу), категорії та/або групи (ч.4  ст.23 ЗУ №2735-VI). 
Згідно із ч.5  ст.23 Закону №2735-VI, перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та направлень на проведення перевірки, що видаються та оформлюються відповідно до  цього Закону. 
Перевірки характеристик продукції проводяться: 1) у торговельних та складських приміщеннях суб`єктів господарювання; 2) у місцях введення продукції в експлуатацію (якщо відповідність продукції певним встановленим вимогам може бути визначена лише під час введення її в експлуатацію); 3) за місцем проведення ярмарку, виставки, показу або демонстрації продукції в інший спосіб; 4) у місцях зберігання під митним контролем продукції, митне оформлення якої призупинено за результатами контролю продукції; 5) за місцезнаходженням органу ринкового нагляду (ч.6  ст.23 ЗУ №2735-VI). 
У разі якщо суб`єктом господарювання надано висновки експертизи, протоколи випробувань продукції, сертифікати відповідності або інші документи про відповідність, видані за результатами добровільної оцінки відповідності акредитованими органами з оцінки відповідності, органи ринкового нагляду належним чином ураховують ці документи при проведенні перевірок характеристик продукції (ч.13  ст.23 ЗУ №2735-VI). 
Органи ринкового нагляду проводять перевірки характеристик продукції у її «розповсюджувачів»: 
1) планові - згідно із секторальними планами ринкового нагляду; 
2) позапланові: 
а) за зверненнями споживачів (користувачів) відповідної продукції, а також органів виконавчої влади, виконавчих органів місцевих рад, правоохоронних органів, громадських організацій споживачів (об`єднань споживачів), об`єднань суб`єктів господарювання, у яких міститься інформація про розповсюдження продукції, що завдала шкоди суспільним інтересам чи має недоліки, що можуть завдати такої шкоди, і відсутня інформація, за якою виробника такої продукції може бути ідентифіковано, але міститься інформація, за якою може бути встановлено розповсюджувача, у якого було придбано (виявлено) таку продукцію; 
б) у разі якщо під час перевірки характеристик продукції у виробника відповідної продукції виробник доведе що: 
він не вводив в обіг продукцію, що є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам; 
продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам внаслідок дій чи бездіяльності розповсюджувача (розповсюджувачів) такої продукції. 
У випадках, зазначених у пп. "б" п.2 цієї частини, встановлюється за ланцюгом постачання продукції особа, яка ввела таку продукцію в обіг, та особа, внаслідок дій чи бездіяльності якої продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам (ч.1  ст.24 ЗУ №2735-VI). 
Відповідно до вимог ч.3  ст.24 Закону №2735-VI, під час проведення перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів на підставах, визначених підпунктом «б» п.2 ч.1 цієї статті, об`єктом перевірки є документи, що містять інформацію про походження продукції, яка є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, та її подальший обіг (договори, товарно-супровідна документація тощо). Якщо розповсюджувач протягом узгодженого з органом ринкового нагляду строку не надав йому зазначені документи, такий розповсюджувач вважається особою, що ввела цю продукцію в обіг. Під час перевірки характеристик продукції на підставі, визначеній в абзаці 3 пп. "б" п.2 ч.1 цієї статті, орган ринкового нагляду також проводить перевірку умов зберігання відповідної продукції. 
Як визначено приписами п.2 ч.2  ст.44 Закону №2735-VI  (у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин), до особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього  Закону  вважається такою, що ввела продукцію в обіг, застосовуються адміністративно-господарські санкції у виді штрафу в разі введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених  ст.28  та  ч.3 ст.29  цього  Закону), - у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом періоду від 1 року до 3 років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Так, як достовірно встановлено з матеріалів справи судом 2-ї інстанції, за результатами розгляду матеріалів позапланових перевірок уповноваженою особою ГУ Держпродспоживслужби в Миколаївській області були винесені 2 постанови №000006 і №000007 від 22.11.2021р. про накладення штрафу, згідно з якими, до ФОП ОСОБА_1 були застосовано штрафні санкції у загальному розмірі 102 000 грн. (51000 х 2) - за порушення вимог п.2 ч.2  ст.44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та п.27 Технічного регламенту №151. 
Як свідчать матеріали справи, копії вказаних постанов 22.11.2021р. були направлені на юридичну адресу ФОП ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку та отримані суб`єктом господарювання - 02.12.2021р., що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями (а.с.48).
Далі, як вбачається зі змісту позовної заяви, у зв`язку із тим, що ФОП ОСОБА_1 вказані вище постанови від 22.11.2021р. у будь-який спосіб (в т.ч. і до суду) не оскаржив та добровільно не сплатив штрафні санкції, ГУ Держпродспоживслужби в Миколаївській області 20.01.2022р. звернулося із даним адміністративним позовом до Миколаївського окружного адміністративного суду, який, в свою чергу, в подальшому, своєю ухвалою від 08.06.2022р. (т.б. через 5 місяців) відкрив провадження у справі №484/289/22, та, в порушення вимог п.3 ч.1 ст.236 КАС України (т.б. не зупинивши провадження у справі №484/289/22 до розгляду справи №400/13069/21), 16.01.2024р. (т.б. через 2 роки), не дочекавшись відзиву, ухвалив оскаржуване рішення.
Проте, як слідує зі змісту апеляційної скарги відповідача та відомостей ЄДРСР, насправді ФОП ОСОБА_1 , отримавши копії вказаних вище постанов №000006 і №000007 від 22.11.2021р., одразу ж, т.б. 21.12.2021р. (ухвала МОАС від 21.12.2021р. про відкриття провадження у справі №400/13069/21), т.б. ще до подачі даного адміністративного позову, оскаржив ці 2 постанови до Миколаївського окружного адміністративного суду, який, в свою чергу, своїм рішенням від 21.11.2023р. (справа №400/13069/21) визнав їх протиправними та скасував.
При цьому, одночасно слід звернути увагу на те, що ГУ Держпродспоживслужби в Миколаївській області (як позивачу по справі №484/289/22 та відповідачу по справі №400/13069/21) в період 2022-2024р.р. про вказаний вище факт оскарження ФОП ОСОБА_1 цих 2-х спірних постанов було достовірно відомо, оскільки, як вбачається зі змісту процесуальних ухвал МОАС (по справі №400/13069/21) та зазначеного вище судового рішення від 21.11.2023р., представником ГУ подавався до суду письмовий відзив на позов ОСОБА_1 , а також представником ГУ було оскаржено і вказане рішення МОАС від 21.11.2023р. в апеляційному порядку, однак, як встановлено судовою колегією з відомостей ЄДРСР, П`ятий апеляційний адміністративний суд своєю постановою від 28.02.2025р. відмовив у задоволенні апеляційної скарги ГУ Держпродспоживслужби в Миколаївській області та залишив вказане судове рішення без змін.
Таким чином, враховуючи наведене, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21.11.2023р. по справі №400/13069/21 про скасування постанов №000006 і №000007 від 22.11.2021р. (як протиправних) - 28.02.2025р. набрало законної сили, а тому відповідно, ці обставини, згідно з приписами ч.4 ст.78 КАС України, повторному доведенню у даній справі №484/289/22, яка тісно взаємопов`язана зі справою  №400/13069/21 та її вирішення взагалі напряму залежить саме від вказаного вище судового рішення, не підлягають.   
Отже, приймаючи до уваги вище викладені обставини та факт наявності рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21.11.2023р. по справі №400/13069/21 (яке набрало законної сили 28.02.2025р.), колегія суддів, з урахуванням приписів ч.4 ст.78 КАС України, приходить до висновку про те, що заявлені  ГУ Держпродспоживслужби в Миколаївській області по даній справі №484/289/22 позовні вимоги про стягнення з ФОП ОСОБА_1 фінансових санкцій у вигляді штрафу у розмірі 102000 грн. є необгрунтованими, безпідставними та відповідно, задоволенню на цей час не підлягають. 
До того ж, слід також зазначити й про те, що за правилами ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно зі ст.90 цього ж  Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Отже, враховуючи викладені обставини, судова колегія вважає, що судом першої інстанції, в даному випадку, було порушено грубо норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому, відповідно, доводи апеляційної скарги відповідача дійсно є суттєвими та свідчать про невідповідність висновків суду першої інстанції дійсним обставинам справи та невірне застосування ним норм матеріального і процесуального права.
Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п.58 рішення у справі «Серявін та інші проти України»).
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у даній справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші зазначені учасниками справи аргументи, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення. 
У силу вимог ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду 1-ї інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
Отже, за таких обставин та враховуючи, що судом 1-ї інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також в зв`язку із тим, що висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, судова колегія, діючи виключно в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги відповідача, у відповідності до ч.1 ст.317 КАС України, вважає за необхідне скасувати рішення суду 1-ї інстанції та прийняти нове - про задоволення позовних вимог в повному обсязі. 
Керуючись ст.ст.308,311,315,317,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 – задовольнити.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 січня 2024 року – скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні адміністративного позову Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафних санкцій в сумі 102000 грн. – відмовити у повному обсязі.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено: 10.03.2025р. 

Головуючий у справі
суддя-доповідач:                                                                                           Ю.В. Осіпов

Судді:                                                                                                          М.П. Коваль 

                                                                                                                    В.О. Скрипченко