УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
07 січня 2025 року
м. Київ
 
справа № 755/2686/22
провадження № 61-17443ск24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , 
відповідач - Комунальне підприємство «Головний інформаційно-обчислювальний центр»,
 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Киїського апеляційного суду від 08 жовтня 2024 року у складі колегії суддів: Болотова Є. В., Музичко С. Г., Кулікової С. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Головний інформаційно-обчислювальний центр» (далі -КП «Головний інформаційно-обчислювальний центр») про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
 
Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 11 квітня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено. Скасовано наказ про припинення трудового договору № 21/к та звільнення ОСОБА_1 за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію від 17 січня 2022 року, поновлено його на посаді інженера - електроніка 1 категорії. Стягнуто з КП «Головний інформаційно-обчислювальний центр» на користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 367 482,64 грн. Стягнуто з КП «Головний інформаційно-обчислювальний центр» на користь державного бюджету України судовий збір в розмірі 3 687,82 грн.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 11 квітня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 .
 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Головний інформаційно-обчислювальний центр» судовий збір у розмірі 5 531,73 грн.
 
05 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції заяву про виправлення описки у постанові Київського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року, в якій просив п`ятий абзац резолютивної частини рішення викласти в такій редакції: повернути на користь КП «Головний інформаційно-обчислювальний центр» судовий збір у розмірі 5 531,73 грн з Державного бюджету України.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2024 року відмовлено в задоволенні заяви   ОСОБА_1 про виправлення описок у постанові Київського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року.
 
У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся засобами поштового зв`язку до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2024 року, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та задовольнити його заяву про виправлення описки.
 
Безпосередньо у касаційній скарзі ОСОБА_1 викладає клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яку обґрунтовує тим, що оскаржувану ухвалу Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2024 рокуотримав 27 листопада 2024 року, на підтвердження чого надає відповідні докази.
 
Відповідно до частин першої та другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Ураховуючи наведені заявником обставини, та надані ним докази, Верховний Суд вважає, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, а тому його слід поновити.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів                     у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження               (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3                                         частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Згідно із частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
Частиною шостою статті 394 ЦПК України визначено, що ухвала про відмову                         у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
 
Вивчивши касаційну скаргу ОСОБА_1 , Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою.
 
Відповідно до положень частини першої статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.
 
Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат.
 
Для того щоб були наявні підстави для виправлення описки, помилка має відповідати таким критеріям: 1) вона повинна бути технічною, тобто спричиненою випадковими огріхами під час друкування тексту судового рішення (неуважністю суду, автоматичним виправленням текстовим редактором тощо); 2) таку технічну помилку має бути допущено під час складання тексту судового рішення самим судом; 3) помилка повинна бути мимовільною та випадковою, а не обумовленою цитуванням документів, у яких було допущено помилки іншими учасниками судового процесу (позивачем, відповідачем, експертом тощо).
 
Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів, застосування діалектизмів тощо.
Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.
 
У постанові Верховного Суду від 11 листопада 2020 року в справі № 300/765/15-ц (провадження № 61-7654св20) вказано, що судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу.
 
У постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2021 року у справі № 22-ц/354/11 (провадження № 61-13870св20), зазначено, що: «описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо. Арифметична помилка - це помилка у визначенні результату підрахунку: пропуск цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення у зв`язку із використанням несправної техніки. Не є арифметичними помилками, а отже, не можуть бути виправлені застосування неправильних методик підрахунку та неправильних вихідних даних для проведення арифметичних обчислень.
 
Згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
 
Встановивши, що в постанові Київського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року колегією суддів вирішено питання щодо розподілу судових витрат та зроблено висновок щодо стягнення з ОСОБА_1 судового збору, а не допущено описку чи арифметичну помилку, яка підлягає виправленню  у порядку статті 269 ЦПК України, апеляційний суд зробив обґрунтований висновок про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки у постанові.
Касаційна скарга не містить обґрунтованих посилань на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, а зводиться до незгоди заявника з ухваленим судовим рішенням та власного тлумачення норм чинного ЦПК України, якими врегульовано питання внесення виправлень у судові рішення.
 
Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження у суді апеляційної інстанції з наданням відповідної правової оцінки, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.
З огляду на зміст оскаржуваного судового рішення та касаційної скарги, вона               є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника                                   з висновками суду щодо їх оцінки, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
 
Керуючись статтею 390, частинами четвертою, п`ятою і шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
 
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2024 року.
 
У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Головний  інформаційно-обчислювальний центр» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2024 року відмовити.  
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
    Судді:          	  І. Ю. Гулейков                                                    Р. А. Лідовець       Д. Д. Луспеник