ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2025 року
м. Київ
справа № 585/1973/23
провадження № 51-5226 км 24
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                               ОСОБА_1 ,
суддів                                         ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю:
секретаря судового засідання     ОСОБА_4 ,
прокурора                                   ОСОБА_5 ,
в режимі відеоконференції
захисника                                          ОСОБА_6 ,
засудженого                                     ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Сумського апеляційного суду від 20 серпня 2024 рокуу кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 12023200470000125, за обвинуваченням
ОСОБА_7 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ромни Сумської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 307 КК України.
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20 вересня 2023 року ОСОБА_7  засуджено до покарання: за ч. 1 ст. 309 КК Україниу виді штрафу у розмірі 3 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 грн; за ч. 3 ст. 307 КК України із застосуванням статті 69 КК України у виді  обмеження волі на строк 3 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено  ОСОБА_7  остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку у законну силу не обрано.
Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.
Ухвалою Сумського апеляційного суду від 20 серпня 2024 рокувирок суду першої інстанції в частині вирішення питання щодо речових доказівзмінено, постановлено:
знищити передані на зберігання до камери речових доказів Роменського РВП ГУНП в Сумській області зелену суху речовину (канабіс) та психотропну речовину PVP; 
повернути ОСОБА_7 дерев`яний предмет у виді голови та зіп- пакети;
залишити в матеріалах кримінального провадження: протокол затримання від 17.02.2023; протокол слідчого експерименту від 17.02.2023; протокол обшуку від 17.02.2023; протокол огляду від 18.02.2023; постанови про визнання та приєднання речових доказів від 17.02.2023 та 18.02.203, постанову про визначення місця зберігання речових доказів від 20.03.2023; квитанції про зберігання речових доказів; ухвалу слідчого судді від 20.02.2023 про надання дозволу на обшук господарства по АДРЕСА_1 ; ухвалу слідчого судді від 21.02.2023 про накладення арешту на вилучене під час затримання, обшуку та огляду майно; ухвалу слідчого судді від 12.04.2023 та матеріали з тимчасового доступу до відомостей ТОВ «Нова Пошта»; протокол огляду від 03.05.2023; супровідні листи про направлення висновків експерта; довідки про вартість та висновки експерта: № СЕ-19/119-23/2317-НЗПРАП від 16.03.2023, 
№ СЕ-19/119-23/2327-НЗПРАП від 16.03.2023, №СЕ-19/119-23/2313-НЗПРАП від 16.03.2023, № СЕ-19/119-23/2310-НЗПРАП від 16.03.2023, № СЕ-19/119-23/2314-НЗПРАП від 06.03.2023, № СЕ-19/119-23/2309-НЗПРАП від 09.03.2023, 
№ СЕ-19/119-23/2355-НЗПРАП від 10.03.2023, № СЕ-19/119-23/2352-НЗПРАП від 13.03.2023, № СЕ-19/119-23/2353-НЗПРАП від 15.03.2023, № СЕ-19/119-23/2276-НЗПРАП від 18.02.2023, № СЕ-19/119-23/2316-НЗПРАП від 16.03.2023, 
№ СЕ-19/119-23/2315-НЗПРАП від 15.03.2023, № СЕ-19/119-23/2320-НЗПРАП від 14.03.2023, № СЕ-19/119-23/2318-НЗПРАП від 14.03.2023.
У решті вирок залишено без змін.
За обставин, викладених у вироку,  ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він 05.01.2023, реалізуючи злочинний умисел спрямований на одержання прибутку від систематичного збуту психотропних речовин на території м. Ромни, а також злочинний умисел на придбання і зберігання наркотичних речовин без мети збуту, у невстановленої особи, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, замовив наркотичні та психотропні речовини, обравши способом їх доставки до м. Ромни логістичну компанію ТОВ «Нова пошта».
Розуміючи, що посилка надсилається визначеній особі, яка при одержанні у відділенні ТОВ «Нова пошта» ідентифікується, з метою маскування своєї злочинної діяльності, ОСОБА_7 на власному мобільному телефоні марки «Samsung», модель «Galaxy A12», встановив мобільний додаток «Нова пошта», який зареєстрував за мобільним номером НОМЕР_1 за вигаданим ім`ям « ОСОБА_8 ».
07.01.2023, об 11 год 02 хв., у відділенні № 2 компанії «Нова пошта» за адресою: Сумська область, м. Ромни, вул. Монастирська, 4ж, ОСОБА_7 отримав поштове відправлення як ОСОБА_8 , в якому знаходились наркотичні та психотропні речовини, тим самим здійснив придбання наркотичних засобів без мети подальшого збуту та психотропних речовин з метою подальшого збуту, які перемістив за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав до 17.02.2023.
Так, ОСОБА_7 зберігав у вищевказаному місці з метою збуту 44,6511 г кристалічної речовини, яка є особливо небезпечною психотропною речовиною PVP, обіг якої заборонено, у розфасованому до 31 пластикового зіп-пакету вигляді. У тому ж місці, у окремому пластиковому пакеті, без мети збуту, ОСОБА_7 зберігав суху речовину, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом, маса якого (в перерахунку на висушену речовину) становить 6,63 г.
Частину придбаної психотропної речовини PVP, обіг якої заборонено, загальною масою 1,36957 г, 15.02.2023, у проміжок часу з 15 год 10 хв. до 15 год 30 хв., ОСОБА_7 з метою збуту помістив до трьох поліетиленових зіп-пакетів, два з яких для подальшого зберігання з метою збуту розмістив (сховав) біля котельні, що знаходиться навпроти будинку № 30 по 1-ому Оболонському провулку у 
м. Ромни, а інший - під кришкою колодязя, що знаходиться навпроти будинку № 3 по 1-ому Оболонському провулку у м. Ромни, де останні зберігалися до моменту їх вилучення 18.02.2023.
Крім того, 17.02.2023, у проміжок часу з 14 год 05 хв. до 16 год, за адресою: м. Ромни, вул. Полтавська, 41, під час особистого обшуку в кишені ОСОБА_7 виявлено та вилучено 4 пластикових зіп-пакети з кристалічною речовиною, яка є особливо небезпечною психотропною речовиною PVP, обіг якої заборонено, загальною масою 2,1382 г.
Продовжуючи свою протиправну діяльність з реалізації єдиного злочинного умислу, спрямованого на тривале та систематичне придбання і зберігання з метою збуту психотропних речовин, діючи умисно, ОСОБА_7 17.02.2023 у невстановленої органом досудового розслідування особи, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, замовив психотропні речовини, способом доставки до м. Ромни яких обрав компанію ТОВ «Нова пошта».
17.02.2023, о 12 год 18 хв., у відділенні № 1 логістичної компанії «Нова пошта» за адресою: Сумська область, м. Ромни, вул. Полтавська, 41, шляхом ідентифікації себе через мобільний додаток «Нова Пошта» як ОСОБА_8 , ОСОБА_7 одержав поштове відправлення. В цей же день, о 14 год 05 хв., біля зазначеного відділення ТОВ «Нова Пошта» ОСОБА_7 був затриманий та у нього виявлено 
3 пластикових зіп-пакети з кристалічною речовиною, яка є особливо небезпечною психотропною речовиною PVP, обіг якої заборонено, загальною масою 110,4667 г, що є особливо великим розміром.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності винуватості  ОСОБА_7  у вчиненні кримінальних правопорушень та правильності кваліфікацій його дій за ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 307 КК України, ставить питання про скасування ухвали апеляційного суду і призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого через м`якість.
Вважає, що при призначенні покарання за ч. 3 ст. 307 КК України судом невірно застосовано положення ст. 69 КК України, оскільки не встановлено наявності обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого  ОСОБА_9 кримінального правопорушення та давали б підстави для застосування положень вказаної правової норми. На переконання сторони обвинувачення, при призначенні покарання судом безпідставно враховано щире каяття, визнання  ОСОБА_9 своєї вини та активне сприяння розкриттю злочину, як три самостійні обставини, що у розумінні ст. 66 КК України пом`якшують покарання. Вважає, що є лише одна обставина, що пом`якшує покарання, - щире каяття.  
Також прокурор стверджує, що апеляційний суд, переглядаючи кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, всупереч вимогам ст. 419 КПК України, не перевірив належним чином викладених у ній доводів та необґрунтовано погодився із судом першої інстанції про призначення  ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 307 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України.   
Позиції учасників судового провадження
У судовому засіданні прокурор підтримала касаційну скаргу. 
Захисник ОСОБА_6 та засуджений  ОСОБА_7 , посилаючись на безпідставність доводів касаційної скарги, просили ухвалу апеляційного суду залишити без зміни.
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла наступних висновків. 
Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. 
Висновки суду про винуватість  ОСОБА_7  у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень та правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 307 КК України, у касаційній скарзі не заперечуються.
До того ж, зі змісту касаційної скарги убачається, що прокурор, крім іншого, оскаржує ухвалу апеляційного суду з підстави невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. 
Проте, фактичні обставини кримінального провадження є предметом оцінки судів першої та апеляційної інстанцій і вони перегляду у касаційному порядку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК України, не підлягають. 
Згідно вимог ст. 370 КПКУкраїни судове рішенняповинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об'єктивно з'ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Як передбачено ст. 438 КПК України, підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого.
Доводи прокурора стосовно неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та м`якості призначеного  ОСОБА_7  за ч. 3 
ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 цього Кодексу покарання, колегія суддів вважає слушними.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд при виборі покарання зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно з вироком місцевого суду ОСОБА_7 визнано винуватим, зокрема, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, яке згідно з положеннями ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 
12 років з конфіскацією майна.
У цьому провадженні підставою для застосування ст. 69 КК України стала сукупність обставин, які визнані судом такими, що пом`якшують покарання, - визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, відсутність обтяжуючих обставин, дані про особу винного, що, на думку суду, істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.
Як неодноразово зазначав Верховний Суд, норма матеріального права, викладена в 
ч. 1 ст. 69 КК України, надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж передбачено законом за кримінальне правопорушення, лише за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Отже, застосування положень вказаної правової норми можливе у разі: 1) наявності не менше двох обставин, що пом`якшують покарання; 2) одна із яких істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
Обставини чи сукупність обставин, які відповідно до положень ст. 69 КК України надають суду повноваження вийти за межі мінімального покарання, встановленого законом, мають перебувати в обумовленому взаємозв`язку із цілями та/або мотивами кримінального правопорушення, обсягом, характером і змістом дій та іншими факторами, які безпосередньо обумовлюють вчинення кримінального правопорушення та впливають на його характеристику за критеріями суспільної небезпеки вчиненого та винуватого, їх характеру та ступеня.
Суд, при призначенні покарання на підставі ст. 69 КК України, зобов`язаний не лише перерахувати обставини, що врахував як такі, що пом`якшують покарання, а й обґрунтувати, виходячи із приписів статей 50, 65 цього Кодексу, яка (які) із обставин є такими, що істотно знизили ступінь тяжкості вчиненого злочину, тобто мала(и) вагомий вплив на його суспільну небезпечність.
Натомість, оскаржена ухвала не містить оцінки доводів скарги прокурора за вказаними критеріями, отже у ній відсутнє вмотивоване спростування доводів прокурора щодо необґрунтованого застосування місцевим судом положень ст. 69 КК України за відсутності обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
Апеляційний суд, відхиляючи доводи прокурора про безпідставне застосування судом першої інстанції положень ст. 69 КК України, поміж іншого зазначив, що будь-яких тяжких наслідків від дій ОСОБА_7 не настало, у зв`язку з тим, що всі наркотичні та психотропні речовини були вилучені, вчиненням кримінальних правопорушень останній нікому збитків не завдав, оскільки потерпілі у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлено.
Проте цей суд не врахував, що протиправні дії були припинені лише за втручання працівників правоохоронного органу після того, як  ОСОБА_7  з поштового відділення забрав психотропну речовину - PVP, а також те, що склад інкримінованого кримінального правопорушення є формальним і наслідки перебувають поза його межами.
Погодившись із рішенням місцевого суду про призначення  ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 цього Кодексу, суд апеляційної інстанції не звернув належної уваги на ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, який відповідно до положень ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, порушує встановлений законом порядок обігу наркотичних та психотропних засобів, внаслідок чого задовольняється незаконний попит на наркотичні засоби та психотропні речовини, що згубно впливає на свідомість людей, їх мораль та спосіб життя, і становить реальну загрозу здоров`ю населення.
Таким чином, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню на підставі пунктів 2 та 3 частини 1 статті 438 КПК України, з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, під час якого апеляційному суду необхідно врахувати наведене та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.
У разі підтвердження того ж обсягу обвинувачення, за яким ОСОБА_7 визнано винуватим, призначення йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України слід вважати неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого правопорушення, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль щодо вчиненого та бажання виправити ситуацію, яка склалася. Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого правопорушення. Отже, щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести відповідальність за вчинене, а також ця обставина повинна знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.
Щире каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення кримінальних протиправних діянь, ще й щирий жаль з цього приводу та осуд своєї поведінки.
Що стосується активного сприяння розкриттю злочину, то воно означає добровільну допомогу слідству будь-яким чином: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів по справі, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність чи діяльність інших осіб, викриття інших співучасників, визначення ролі кожного з них у вчиненні злочину, надання допомоги в їх затриманні, видачі знарядь і засобів вчинення злочину, майна, здобутого злочинним шляхом. Тому, беззаперечно, воно має бути активним, тобто певним чином ініціативним (постанова Верховного Суду від 12 вересня 2019 року у справі № 674/1608/17).
З урахуванням викладеного, є неспроможними твердження прокурора, що щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, є єдиною обставиною, яка пом`якшує покарання. 
Відповідно до положень ч. 3 ст. 433 КПК України, суд касаційної інстанції розглядає питання про обрання запобіжного заходу під час скасування судового рішення і призначення нового розгляду у суді першої чи апеляційної інстанції.
Враховуючи, що ОСОБА_7 обвинувачується, зокрема, у вчиненні особливо тяжкого злочину, з метою запобігання ризику, передбаченому ст. 177 КПК України, а саме спробам обвинуваченого переховуватися від суду, колегія суддів вважає за необхідне обрати йому запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 
60 днів.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК України, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, задовольнити частково.
Ухвалу Сумського апеляційного суду від 20 серпня 2024 рокущодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Обрати обвинуваченомуОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто по 10 травня 2025 року включно.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 
Судді:
 
ОСОБА_1                                ОСОБА_2                           ОСОБА_3