ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/2491/23  Номер провадження 22-ц/814/656/25	Головуючий у 1-й інстанції Клименко С. М.  Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справах: головуючого – судді Карпушина Г.Л.; суддів Обідіної О.І., Пилипчук Л.І., за участі секретаря судового засідання Буйнової О.П., 
розглянувши у  відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 11 вересня 2024 року у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Дробітько Вікторія Вікторівна,  Кременчуцький ВДВС у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції  про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння,-
                                                            В С Т А Н О В И В: 
У листопаді 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив визнати недійсним Свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, серія та номер: 919 видане 20.10.2023 Дробітько В.В., приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу, на 1/2 ч. житлового будинку з господарськими будівлями розташованого за адересою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , витребувати у ОСОБА_1  шляхом припинення його права власності та скасування державної реєстрації 1/2 ч. житлового будинку з господарськими будівлями розташованого за адересою: АДРЕСА_1 та вирішити питання судових витрат.
В обґрунтування позовних вимог вказував, що згідно договору купівлі-продажу посвідченого 2-ою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою, реєстраційний номер 1-1011 від 03.06.1998 йому на праві власності належить 1/2 ч. житлового будинку з господарськими будівлями розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельна ділянка кадастровий номер 5322481701:01:010:0136 площею 0,19 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Ш-ПЛ №034480 виданого 28.09.1998 Кам`янопотоківською сільською радою народних депутатів Кременчуцького району Полтавської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №1125.
Зазначав, що він 24.03.2008 уклав з ВАТ «АКБ «АВТОКРАЗБАНК» договір про надання кредитної лінії №119/К5 та для забезпечення належного виконання умов договору було укладено Договір іпотеки №119/К5-1, предметом якого є земельна ділянки кадастровий номер 5322481701:01:010:0136 площею 0,19 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 . 
У зв`язку із невиконанням своїх зобов`язань за Договором про надання кредитної лінії №119/К5 від 24.03.2008 згідно ухвали апеляційного суду Полтавської області від 17.05.2012  з ОСОБА_2 було стягнуто на користь ПАТ «АКБ Банк» заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 149 312 грн 09 коп., на виконання якої 05.06.2012 Кременчуцький районний суд Полтавської області видав виконавчий лист, на підставі якого Кременчуцьким районним ВДВС ГТУЮ у Полтавській області відкрито виконавче провадження № за ЄДРВП 51581154.
Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 03.10.2016 замінено стягувача у вказаному виконавчому провадженні з ПАТ «АКБ Банк» на ТОВ «ФК «ЄВРОКРЕДИТ».
Під час примусового виконання рішення суду державним виконавцем було здійснено опис майна боржника, а саме: ч. житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 52,5 кв м розташованих  за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,19 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресом: за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказував, що після проведених третіх електронних торгів ПФ ДП «СЕТАМ» 03.07.2017 зазначеного майна належного йому, як боржнику, реалізація якого не відбулась, Кременчуцьким районним відділом ВДВС ГТУЮ в Полтавській області видано акт про передачу майна стягувачу ТОВ «ФК «ЄВРОКРЕДИТ» у рахунок погашення боргу від 06.09.2017, який затверджено в.о. начальника Кременчуцького районного ВДВС ГТУЮ в Полтавській області та постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 06.09.2017.
Згідно постанови нотаріуса від 05.10.2017 було відмовлено ТОВ «ФК «ЄВРОКРЕДИТ» видати свідоцтво на вказане нерухоме майно, яка була оскаржена до суду, та рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 05.06.2018 в задоволенні їх вимог відмовлено.
Проте, 30.10.2023 з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 352268184 йому стало відомо, що приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Дробітько В.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: індексний номер 69841780 від 20.10.2023 на підставі Свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, серія та номер 919 виданого 20.10.2023, на ч. житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 52,5 кв м розташованих в в АДРЕСА_1  за ОСОБА_1 .
Наполягав на тому, що його майно вибуло з його володіння незаконно, оскільки станом на час прийняття рішення приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Дробітько В.В., ТОВ «ФК «ЄВРОКРЕДИТ» спірне майно за собою не реєструвало.
Вказував, що він є зареєстрованим та фактичним користувачем цього майна, а тому ефективним способом захисту права неволодіючого власника до вододіючого не власника є звернення з віндикаційним позовом, тобто з позовом про витребування майна.
Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 11 вересня 2024 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 треті особи: Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Дробітько В.В.,  Кременчуцький ВДВС у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції  про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння задоволено частково.
Витребувано у ОСОБА_1  1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
В решті позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання судових витрат.
З вказаним рішенням суду не погодився ОСОБА_1  та подав на нього апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення, про відмову в задоволенні позову.
Апеляційна скарга мотивована тим, що він набув право власності на спірне майно в рамках виконавчого продження № АСВП 66186118, яке перебувало на виконанні Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві. У даному виконавчому провадженні він виступав в якості стягувача.
Вказував, що звернення стягнення на майно відбулося на підставі ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука від 29.07.2022 року, якою було задоволено подання державного виконавця про звернення стягення на спірне нерухоме майно.
В рамках виконавчого провадження у справі № 554/1691/18 здійснювалсь реалізація нерухомо майна на електронних аукціонах за результатами проведення торгів майно не реалізоване. У зв`язку із цим, деражавним виконавцем, в порядку передбаченому ст. 61 ЗУ «Про виконавце провадження» запропоновано ОСОБА_1 залишити за собою нерухоме майно. В подальшому спірне майно було передано стягувачеві про що, було винесено відповідну постанову державним виконавцем та складено акт. На підставі цих документів він набув право власності на нерухоме майно.
Вказує, що на час набуття права власності на спірне майно, ухвала Автозаводського районного суду м. Кременчука від 29.07.2022 року була чинною.
Зазначає, що підставою для визнання його недобросовісним набувачем стало скасування ухвали Автозаводського районного уду м. Кременчука від 29.07.2022 року, якою було задоволено звернення стягнення на нерухоме майно.
Разом з тим, вказує що він не міг знати, що ухвала Автозаводського районного суду м. Кременчука від 29.07.2022 року буде скасована в майбутньому. Вважає, що він є добросовісним набувачем нерухомого майна, оскільки набув його за відплатним договором в особи, яка на той момент мала право його відчужувати.
Посилається на те, що позивач втратив право на спірне нерухоме майно в порядку примусового виконання рішення про стягнення з нього заборгованості на користь ТОВ «ФК « ЄВРОКРЕДИТ».

Судове засідання в суді апеляційної інстанції проводилося в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. На момент розгляду справи був присутній відповідач, інші учасники справи не з`явилися подавши заяви з проханням слухати справу у їх відсутність.
        Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, заслухавши пояснення відповідача, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає  з наступних підстав. 

За змістом ст. 374 ч. 1 п. 1 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно із ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Районним судом встановлено, що 24.03.2008 ОСОБА_2 і ВАТ АКБ «АВТОКРАЗБАНК» уклали Договір про надання кредитної лінії №119/К5, для забезпечення виконання якого 24.03.2008 уклали Договір іпотеки №119/К5-1, предметом якого є земельна ділянка, кадастровий номер 5322481701:01:010:0136 площею 0,19 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 належна ОСОБА_2  на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Ш-ПЛ №034480 виданого 28.09.1998 Кам`янопотоківською сільською радою народних депутатів Кременчуцького району Полтавської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №1125.
Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 17.05.2012 задоволено позов ПАТ «АКБ Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом та стягнуто з останнього на користь ПАТ «АВТОКРАЗБАНК» заборгованість за Договором про кредитну лінію №119/К5 від 24.03.2008 в сумі 149 312 грн 09 коп, на виконання якого Кременчуцький районний суд Полтавської області видав 05.06.2012 виконавчий лист №2-37 та Кременчуцький ВДВС ГТУЮ в Полтавській області відкрив виконавче провадження №51581154.
Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 03.10.2016 замінено стягувача у вказаному виконавчому провадженні з ПАТ «АКБ Банк» на ТОВ «ФК «Єврокредит».
Під час примусового виконання вищезазначеного рішення державним виконавцем, з метою подальшої реалізації, здійснено опис та проведено незалежну оцінку належного боржнику майна, а саме: 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 52,5 м.кв., розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки загальною площею 0,19 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 .
03.07.2017 року ПФ ДП «СЕТАМ» проведено треті електронні торги вищезазначеного майна боржника. Реалізація майна належного боржникові на третіх електронних торгах (реєстраційний номер лота: 218155) не відбулась.
В подальшому ТОВ «ФК «Єврокредит» звернулось з заявою до Кременчуцького районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області, якою прохало залишити за ТОВ «ФК «Єврокредит» нереалізоване майно боржника за ціною третіх торгів, а саме: земельну ділянку площею 0,19 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, КН 5322481701:01:010:0136 та 1/2 частини житлового будинку з господарчими будівлями і спорудами загальною площею 52,5 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .
Кременчуцьким районним ВДВС ГТУЮ у Полтавській області видано акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 06.09.2017 року, який затверджений в.о. начальника Кременчуцького районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області Комаревцевим С.І. та постанову про передачу вказаного майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 06.09.2017 року.
05.10.2017 року ТОВ «ФК «Єврокредит» звернулось з заявою до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Волошиної Н.А. для отримання свідоцтва на це нерухоме майно.
Постановою приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області було відмовлено ТОВ «ФК «ЕВРОКРЕДИТ» у вчиненні нотаріальної дії, щодо отримання свідоцтва на нерухоме майно, яка була оскаржена до суду та рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 05 червня 2018 року відмовлено в її задоволенні.
Районним судом також встановлено, що на виконанні у державного виконавця Шевченківського ВДВС у місті Полтаві Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Магди І.Г. перебувало виконавче провадження № 66186118 з примусового виконання виконавчого листа №524/1691/18, виданого 09.04.2021 року Автозаводським районним судом міста Кременчука про стягнення з ТОВ «ФК «ЕВРОКРЕДИТ» на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі у сумі 206 924 грн 76 коп. і 8 794 грн 76 коп. компенсації за затримку її виплати.
Боржник, ТОВ «ФК Єврокредит», звернувся до державного виконавця з заявою, в якій запропонував у відповідності до ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» звернути стягнення на земельну ділянку, загальною площею 0,19 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 52,5 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5322481701:01:010:0136. 
В подальшому Державний виконавець Шевченківського ВДВС у місті Полтава Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Магда І.Г., звернулася до суду з поданням про звернення стягнення на вказане нерухоме майно, яке не зареєстроване в установленому законом порядку. 
Ухвалою Автозаводського Ухвалою Автозаводський районний суд м. Кременчука 29 липня 2022 року подання державного виконавця задоволено.
Звернуто стягнення на нерухоме майно боржника ТОВ «ФК «ЕВРОКРЕДИТ», право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, а саме:
-на земельну ділянку, загальною площею 0,19 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ., кадастровий номер 5322481701:01:010:0136,
-на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 52,5 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , для організації примусового виконання виконавчого листа № 524/1691/18, виданого 09.04.2021 року Автозаводським районним судом міста Кременчука про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокредит» на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі 206 924 грн 76 коп. та 8 794 грн 76 коп. компенсації за затримку її виплати.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 352268184 від 30.10.2023 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Дробітько В.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: індексний номер 69841780 від 20.10.2023 на підставі Свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, серія та номер 919 виданого 20.10.2023, на ч. житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 52,5 кв м розташованих в АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .
Відповідно до Свідоцтва виданого 20 жовтня 2023 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Дробітько В.В. та зареєстрованого в реєстрі за №919 на підставі акта про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, складеного старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтава Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Магдою І.Г. від 30.05.2023 посвідчено, що ОСОБА_1 належить на праві власності майно, що складається з 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 52,5 кв м, житловою площею 31,1 кв м та земельної ділянки загальною площею 0,019га кадастровий номер: 5322481701:01:010:0428 (попередній кадастровий номер: 5322481701:01:010:0136), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки стягувач ОСОБА_1 виявив бажання залишити за собою майно, що раніше належало боржнику: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокредит» відповідно до ухвали Автозаводського районного суду м.Кременчука 29.07.2022.
Постановою Полтавського апеляційного суду від 10.04.2024 року ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука 29 липня 2022 року скасовано та відмовлено в задоволенні подання державного виконавця Шевченкіс Шевченківського ВДВС у місті Полтаві Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Магді Ірині Геннадіївні у задоволенні подання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому порядку.
Задовольняючи частково позов, районний суд виходив з того, що оскільки ТОВ «ФК «ЕВРОКРЕДИТ» не отримало свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів і не зареєструвало своє право власності, то спірне нерухоме майно не перейшло у його володіння і у нього ТОВ «ФК «ЕВРОКРЕДИТ» не виникло право власності на спірне нерухоме майно, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що спірне нерухоме майно перебувало у його власності.
Оскільки спірне майно не перебувало у власності ТОВ «ФК «ЄВРОКРЕДИТ», були відсутні підстави передавати його ОСОБА_1 в рахунок погашеня боргу, а тому районний суд дійшов висновку, що майно, яке належало на праві власності ОСОБА_2 вибуло із його володіння в непередбачений законом спосіб, чим були порушені його права, як власника.
Відмовляючи в іншій частині позовних вимог, районний суд виходив з того, що рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Колегія суддів погоджується з таким висновок районного суду з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до положень ст. ст. 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.
Відповідно до ст. 387 ЦК України загального правила власник має право витребувати майно із чужого незаконного володіння.
Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.
Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно. Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно (частина перша статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).
У п. 68 постанови ВП ВС від 22.06.2022 року ( справа № 200/606/18) викладені такі правові висновки щодо моменту виникнення права власності на нерухоме майно за результатами його реалізації на прилюдних торгах, у тому числі коли торги не відбулися і стягувач виявив бажання залишити майно собі.
Відповідно до частин шостої, восьмої, дев`ятої статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» у разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду. У разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дня надходження від виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або рахунок приватного виконавця різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати виконавчого провадження, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягуються виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржникові. Майно передається стягувачу за ціною третіх електронних торгів або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно.
Отже, і в разі залишення стягувачем за собою нереалізованого майна оформлення та підписання договору купівлі-продажу майна як окремого документа законодавством не передбачено. Натомість такий договір укладається шляхом звернення виконавця до стягувача з пропозицією вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна з одночасним припиненням права вимоги стягувача до боржника в межах вартості нереалізованого майна (оферта) та виявлення стягувачем волі залишити за собою це майно (акцепт). Виконання договору з боку покупця (стягувача) полягає у внесенні на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або рахунок приватного виконавця різниці між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на користь стягувача, якщо вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. На підтвердження виконання договору з боку покупця виконавець виносить постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу. Подальші дії покупця (стягувача) та виконавця спрямовані на передання нерухомого майна у володіння покупця. З цією метою виконавець складає акт та видає або надсилає його покупцю, покупець отримує свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, якщо вони не відбулися (стаття 72 Закону України «Про нотаріат»), звертається до державного реєстратора з метою державної реєстрації права власності за покупцем.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майнота їх обтяжень» державна реєстрація права власності проводиться, зокрема, на підставі виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів.
Отже, свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, не єправовстановлюючим документом, а лишепідтверджує вчиненнясторонами дій,спрямованих напередання нерухомогомайна уволодіння покупцю. Видачасвідоцтва нетягне переходуправа власностіна нерухомемайно відборжника допокупця. Відповідно до частини четвертої статті 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Абзац другий пункту 8 розділу X Порядку, відповідно до якого у випадку придбання нерухомого майна документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, є свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке видається нотаріусом на підставі акта про проведені електронні торги, не відповідає зазначеній нормі закону, а тому не підлягає застосуванню згідно з частиною сьомою статті 10 ЦПК України. Тому свідоцтвоє лише підставою для державної реєстрації права власності за покупцем, але не є правовстановлюючим документом, і вичерпує свою дію із здійсненням такої реєстрації.»
Враховуючи викладене, ТОВ «ФК «ЕВРОКРЕДИТ» не отримало свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів і не зареєструвало своє право власності, тому спірне нерухоме майно не перейшло у його володіння і у ТОВ «ФК «ЕВРОКРЕДИТ» не виникло право власності на спірне нерухоме майно.
За таких обставин, були відсутні підстави для передачі стягувачу ОСОБА_1 боржником ТОВ « ФК «ЄВРОКРЕДИТ» спірного нерухомого майна, оскільки ТОВ « ФК «ЄВРОКРЕДИТ» не є власником спірного майна. 
Таким чином, районний суд дійшов вірного висновку, що належне спірне майно ОСОБА_2 вибуло з його володіння поза його волею в непередбачений законом спосіб, а тому наявні підстави для витребування у ОСОБА_1 спірного майна.
Рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
У разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння суд витребує таке майно на користь позивача, а не зобов`язує відповідача повернути це майно власникові. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем.
Рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння суд витребує таке майно на користь позивача, а не зобов`язує відповідача повернути це майно власникові. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем. Задоволення вимоги про витребування нерухомого майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18).
Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (див. принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю у пункті 89 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц). Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Цей припис слід розуміти так, що рішення суду про витребування з незаконного володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем. На підставі такого рішення суду для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем, не потрібно окремо скасовувати запис про державну реєстрацію права власності за відповідачем. Відтак, пред`явлення власником нерухомого майна вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18).
Відповідно до усталеної практики Великої Палати Верховного Суду якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту є віндикаційний позов, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права. Задоволення віндикаційного позову є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Водночас такий запис вноситься виключно в разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою (див. пункти 84, 85 постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 466/8649/16-ц (провадження № 14-93цс20).
Враховуючи зазначене, рішення суду першої інстанції і буде підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем, а тому суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні цієї вимоги.

Отже, висновок суду про наявність підстав для часткового задоволення позову узгоджується з наведеними нормами матеріального права, а також із встановленими у даній справі обставинами, тому перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалене місцевим судом рішення про часткове задоволення позову відповідає вимогам закону.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 набув права власності на майно на законних підставах та є добросовісним набувачем не заслуговують на увагу, оскільки ТОВ «ФК «ЕВРОКРЕДИТ» не отримало свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів і не зареєструвало своє право власності на спірне майно, а тому були відсутні підстави для передачі майна, яке не належеть боржнику ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» - стягувачу. 
Вказані обставини ОСОБА_1 належним чином не перевірив, що продавець не мав права продавати спірне майно, що свідчить про недобросовісність набувача та є підставою для задоволення позову про витребування майна з чужого незаконного володіння.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність ухваленого рішення не впливають.

       Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
         Таким чином, при розгляді справи апеляційним судом встановлено, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують його висновків. 
Оскільки рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Керуючись ст.ст.368, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
      Рішення  Кременчуцького районного суду Полтавської області від 11 вересня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 27 січня 2025 року.

Головуючий суддя : ______________________ Г.Л. Карпушин

Судді: _________________ О.І. Обідіна __________________ Л.І. Пилипчук