УХВАЛА
09 січня 2025 року
м. Київ
 
справа № 760/11927/16-ц 
провадження № 61-170ск25
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» на ухвалу Київського апеляційного суду від 26 листопада 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання кредитного договору недійсним,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2016 року публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі -ПАТ «ОТП Банк»), правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі - ТОВ «Діджи Фінанс»), звернулося до суду з позовом доОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому просило суд стягнути солідарно заборгованість за кредитним договором від 04 липня 2006 року № ML-009/494/2008 у розмірі 209 618,59 доларів США, що еквівалентно 5 240 883,20 грн.
 
У листопаді 2017 року  ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ПАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ТОВ «Діджи Фінанс», третя особа - ОСОБА_2 , 
в якому просила суд визнати недійсним кредитний договір від 04 липня 2006 року № МL-009/494/2006 зі змінами та доповненнями у вигляді додаткових договорів до кредитного договору, укладеного між нею та банком.
 
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 13 червня 2023 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 01 лютого 
2024 року, у задоволенні позову ПАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ТОВ «Діджи Фінанс», та зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Постановою Верховного Суду від 03 липня 2024 року касаційну скаргу ТОВ «Діджи Фінанс» задоволено частково.
Постанову Київського апеляційного суду від 01 лютого 2024 року у частині позовних вимог ПАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ТОВ «Діджи Фінанс», до 
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано, справу у цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 05 листопада 2024 року апеляційну скаргу ТОВ «Діджи Фінанс» задоволено.
Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 13 червня 2023 року скасовано в частині вирішення первісних позовних вимог ТОВ «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та ухвалено 
в цій частині нове судове рішення.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором № ML-009/494/2006 від 04 липня 2006 року в розмірі 169 499,15 доларів США.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «Діджи Фінанс» судовий збір 
у розмірі по 98 771,75 грн з кожного окремо.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 листопада 2024 року у задоволенні заяви ТОВ «Діджи Фінанс» про ухвалення додаткового рішення відмовлено.
 
03 січня 2025 року ТОВ «Діджи Фінанс» засобами поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 26 листопада 2024 року (надійшла до суду 06 січня 2025 року), в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просило суд скасувати оскаржуване судове рішення, ухвалити нове про задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення. 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
У касаційній скарзі заявником заявлено клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги.
Встановлено, що повний текст оскаржуваної ухвали складений 04 грудня 2024 року, тому тридцятий день подачі касаційної скарги припадає на 03 січня 2025 року. 
Оскільки касаційна скарга була подана до Верховного Суду 03 січня 2025 року, тобто в межах тридцятиденного строку, то процесуальний строк не був пропущений.
Однак, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті,                           є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного 
у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції 
в оскаржуваному судовому рішенні; 
 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 
 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Касаційна скарга ТОВ «Діджи Фінанс» не відповідає зазначеним вище вимогам закону. 
У касаційній скарзі заявник посилається, як на підставу касаційного провадження на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, та зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Верховний Суд звертає увагу заявника на те, що посилання на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, як на підставу касаційного оскарження, не може бути прийняте касаційним судом, оскільки воно є загальним та не відповідає вимогам, викладеним у ЦПК України.
Зокрема, заявник не вказує, щодо питання застосування якої саме норми права та у яких саме подібних правовідносинах, на думку заявника, відсутній висновок Верховного Суду.
За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги 
з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.
Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків.
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» на ухвалу Київського апеляційного суду від 26 листопада 2024 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                  Г. В. Коломієць