ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2660/25 Справа № 185/10382/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Зінченко А. С. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       25 лютого 2025 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Гапонова А.В.
суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м. Дніпро цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
- за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Борейко Надія Олександрівна,
на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ
10.08.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Кредит-Капітал" звернулося до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованості за кредитним договором № 2601524 від 03.07.2020 в розмірі 67120,60 грн та судові витрати.
Позов мотивовано тим, що 03.07.2020 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем ОСОБА_1 , укладено кредитний договір № 2601524 за умовами якого відповідач отримала кредит у сумі 14999 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, строком до 02.08.2020. Укладаючи кредитний договір відповідач та ТОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідач підписала Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Після чого, укладений кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті відповідача, якому в свою чергу були перераховані кошти, відповідно до умов п. 2.1 кредитного договору шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти відповідача. 29.12.2020 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 58-МЛ від 29.12.2020, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором № 2601524 від 03.07.2020 укладеного між ТОВ «Мілоан» та відповідачем ОСОБА_1 . В порушення умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконала, в результаті чого станом на 14.05.2021 утворилася заборгованість у розмірі 67120 грн 60 коп., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту – 14999,00 грн; прострочена заборгованість за комісією – 1499,90 грн; прострочена заборгованість за процентами – 50621,70 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ
Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2024 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Кредит-Капітал" заборгованість за кредитним договором № 2601524 від 03.07.2020 в розмірі 65620,70 (шістдесят п`ять тисяч шістсот двадцять гривень 70 копійок) грн. з яких: 14999,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 50621,70 грн – заборгованість за процентами.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Кредит-Капітал" судовий збір в сумі 2630,32 грн (дві шістсот тридцять гривень тридцять дві копійки).
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Кредит-Капітал" на користь ОСОБА_1 витрати понесені відповідачем на професійну правничу допомогу в сумі 44 (сорок чотири) грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
19.12.2024 року від ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Борейко Надія Олександрівна надійшла апеляційна скарга, в якій просить суд, скасувати рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2024 року в задоволеній частині позову, а саме щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ ФК "Кредит-Капітал" заборгованості по процентам та ухвалити нове рішення в цій частині, яким в задоволенні позовних вимог ТОВ ФК "Кредит-Капітал" про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за процентами відмовити.
В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що проценти за користування кредитом позивачем нараховано поза межами строку дії Кредитного договору. 

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
03.02.2025 року до Дніпровського апеляційного суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» надійшоввідзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд, позовну заяву про стягнення заборгованості ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит – Капітал» до ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України  апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що дана справа є малозначною,  ціна позову  складає 67 120,60 грн., що менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч.4 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції змінити з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини.

03.07.2020 між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» укладено кредитний договір № 2601524, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 14999,00 грн. (п. 1.2 договору) на строк 30 днів з 03.07.2020 року (п.п. 1.3) зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 5624,63 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Тип процентної ставки за чим договором: фіксована (п. 1.5.2 договору), стандартна базова ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Особливості нарахування процентів визначені п. 2.2.3 цього договору (п. 1.6 договору) та комісії за надання кредиту в розмірі 1499,90 грн, яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово (п. 1.5.1 договору).
Відповідно до п. 2.2.3 зазначеного договору проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п. 1.6. цього договору, яка є незмінною протягом всього строку фактичного користування кредитом позичальником, включаючи строк, що настає за терміном (датою) повернення кредиту, визначеним п. 1.4, якщо позичальник всупереч умовам цього договору продовжую користуватись кредитом, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо визначена п. 1.5.2 процентна ставка запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку встановлену п. 1.6 договору. Якщо визначена п. 1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то у випадку невиконання позичальником умов цього договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати всіх платежів, проценти з дня наступного за днем, визначеним п. 1.4 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п. 1.6. договору. Стандартна (базова) процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань позичальника зі сплати процентів в період правомірного користування кредитом є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний період під час прострочення, це означає, що в період правомірного користування кредитом позичальнику була надана знижка, що дорівнює різниці між стандартною (базовою) ставкою встановленою п. 1.6 та процентною ставкою визначеною п. 1.5.2 договору. Якщо після настання дати встановленої п. 1.4 договору позичальник продовжуватиме користуватись кредитом, проценти за стандартною (базовою) ставкою будуть нараховуватись протягом 60 днів, після чого нарахування процентів може бути зупинене або припинено товариством в односторонньому порядку. При цьому сторони погодили, що після зупинення товариством в односторонньому порядку нарахування процентів товариство в праві в будь який момент без погодження з позичальником відновити нарахування таких процентів до моменту повного виконання позичальником зобов`язань за договором або до моменту припинення нарахування процентів за рішенням товариства.
Незважаючи на інші умови договору сторони домовились, що якщо позичальник всупереч умовам цього договору продовжує користуватись кредитом після спливу терміну (дати) повергнення кредиту, проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п. 1.6 договору в період прострочення позичальником нараховуються за вибором позикодавця в якості процентів за користування кредитом або в якості процентів передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, передбачених ст. 625 ЦК України , вважається, що ця умова договору встановлює іншій розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України , на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 договору.
Розмір стандартної (базової) ставки не може бути збільшено товариством без письмової (такої, що прирівнюється до письмової) згоди позичальника.
Згідно з п. 6.1 кредитного договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Мілоан».
Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією ТОВ «Мілоан» про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення ТОВ «Мілоан» електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається ТОВ «Мілоан» електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефон позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником ТОВ «Мілоан» через веб-сайт або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номера позичальника на номер 2277. Після укладення цей кредитний договір розміщується в особистому кабінеті позичальника (п. 6.2 кредитного договору).
За змістом п. 6.3 кредитного договору позичальник, приймаючи пропозицію ТОВ «Мілоан» про укладення кредитного договору, також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т. ч. правилами та графіком розрахунків) договору в цілому та підтверджує, що він: ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил надання фінансових кредитів (послуг) ТОВ «Мілоан», що розміщені на веб-сайті ТОВ «Мілоан» та є невід`ємною частиною цього договору; не перебуває під впливом алкогольних, наркотичних, психотропних, токсичних речовин, здатний усвідомлювати значення своїх дій та управляти своїми вчинками; на момент підписання кредитного договору не існує ніяких обставин, які могли б негативно вплинути на платоспроможність позичальника та/або які створюють загрозу належному виконанню цього договору про які він не повідомив ТОВ «Мілоан» (судові справи, майнові вимоги третіх осіб тощо); вся інформація надана ТОВ «Мілоан», в т.ч. під час заповнення та відправлення заяви про надання кредиту, є повною, актуальною та достовірною; відповідає вимогам заявника, що встановлені розділом 2 правил надання фінансових кредитів (послуг) ТОВ «Мілоан», що розміщені на веб-сайті ТОВ «Мілоан» та є невід`ємною частиною цього договору.
Укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4 договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5 договору).
Згідно із п. 7.1 цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.
Обставини укладення кредитного договору від 03.07.2020 № 2601524, а також отримання та використання кредитних коштів відповідачем не оспорюються.
Відповідно до пунктів 2.3.1, 2.3.2 договору позичальник за наявності відповідної пропозиції позикодавця має право на пролонгацію строку користування/повернення кредиту на тих самих умовах, на певну кількість днів доступну у пропозиції, відповідно до розділу 6 правил. Для продовження строку користування кредитом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 правил, у тому числі сплатити комісію за продовження кредиту та певну частку заборгованості по кредиту.
Відповідно до п. 1.4. договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 02.08.2020.
Відповідно до додатку № 1 до кредитного договору № 2601524 від 03.07.2020 заборгованість ОСОБА_1 за вказаним договором мала бути сплачена 02.08.2020 в розмірі 22123,53 грн. з яких: 14999,00 грн. – кредит, 1499,90 грн. – комісія, 5624,63 грн. – проценти.
Отже сторони погодили строк повернення тіла кредиту, відсотків, комісії та їх розміри – 03.07.2020. Крім того п. 2.2.3 зазначеного договору сторони підписали та погодили іншій розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України , на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 договору, за користування кредитними коштами після 02.08.2020.
Факт отримання кредитних коштів в сумі 14999,00 грн відповідачем об`єктивно підтверджується довідкою з АТ КБ «Приватбанк» про здійснення переказу грошових коштів в сумі 14999,00 грн на картку на ім`я ОСОБА_1 та довідкою ТОВ ФК «Елаєнс» відповідно до якої 03.07.2020 на картку на ім`я ОСОБА_1 було перераховано 14999,00 грн кредитних коштів від ТОВ Мілоан згідно договору № 2601524.
З копій договору відступлення прав вимоги № 58-МЛ, укладеного 29 грудня 2020 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Кредит-Капітал вбачається, що ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Кредит-Капітал» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від 03.07.2020 № 2601524.
Згідно з поданим ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» розрахунком заборгованості станом на 14.05.2021 заборгованість ОСОБА_1 за кредитом становить 22123,53 грн з яких: 14999,00 грн – кредит, 1499,90 грн – комісія, 50621,70 грн. – проценти, що свідчить про те, що заборгованість за процентами нараховувалася до 02.08.2020 відповідно до умов договору, а після зазначеної дати за ставкою передбаченої п. 2.2.3, п. 1.6 кредитного договору відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, що встановлено договором .
Позивач в позовній заяві та в заявах по суті справи зазначає про стягнення процентів, які нараховувались в тому числі після 02.08.2020 відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, що встановлено п. 2.2.3 п. 1.6 кредитного договору, отже такі позовні вимоги є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню.
Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором від 03.07.2020 № 2601524 станом на 14.05.2021, в сумі 65620,70 грн, з яких: 14999,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 50621,70 грн – заборгованість за процентами.
Стосовно заперечення представника відповідача щодо стягнення комісії суд зазначив наступне.
Відповідно до положень абзацу 2 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону.
Крім того, за змістом статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.
Статтею 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами НБУ та угодами (договорами) між клієнтом та банком.
Відповідно до п. 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).
У зв`язку з викладеним, суд першої інстанції прийшов до висновку про незаконність положення кредитного договору, яке встановлює обов`язок відповідача по сплаті комісії за надання кредиту у розмірі 10,0% суми кредиту – 1499,90 грн. Отже, в стягненні заборгованості з комісії в сумі 1499,90 грн слід відмовити.
Таким чином, заборгованість за кредитним договором від 03.07.2020 № 2601524 станом на 14.05.2021, яка підлягає стягненню складає суму 65620,70 грн, з яких: 14999,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 50621,70 грн – заборгованість за процентами.
Відповідачем заявлено про застосування наслідків спливу позовної давності.
Відповідно до кредитного договору № 2601524 від 03.07.2020 термін (дата) повернення кредиту – 02.08.2020, отже трирічний строк позовної давності спливає 02.08.2023, позов здано до поштового відділення згідно конверту 02.08.2023, тобто в межах строку позовної давності.
Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Але колегія суддів апеляційного суду з таким висновком суду першої інстанції у повній мірі погодитись не може з огляду на таке.

Згідно зі статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).
Частиною першою статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі статтями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.
Згідно із частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Відповідно до статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків за шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.
Судами попередніх інстанцій надано правильну оцінку доводам позивача про те, що пункт 1.6. кредитного договору щодо встановлення сторонами договору пені у розмірі до 2 % від суми несвоєчасно виконаних зобов`язань за кожен день прострочки, що становить до 730 % на рік, є несправедливим у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг банку, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором.
Суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано визнали несправедливим оспорюваний пункт кредитного договору з посиланням на те, що він встановлює вимогу зі сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання ним зобов`язань за договором та правильно застосували до спірних правовідносин статтю 18 Закону України «Про захист прав споживачів».
До таких висновків прийшов Верховний Суд у постанові від 27 січня 2020 року, справа № 754/6091/18, провадження № 61-11473св19.
Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що зазначена сума кредиту та проценти за користування кредитом у розмірі 67 120,60 грн. є несправедливими у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг банку, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором.
А тому справедливим буде стягнення з відповідача відсотків, сума яких дорівнює вартості кредиту, тобто у розмірі 14 999,00 грн., а тому рішення суду першої інстанції треба змінити у відповідній частині.
При таких обставинах апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції зміні.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. 
Враховуючи, в оскаржуваному рішенні є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Борейко Надія Олександрівна задовольнити частково.
Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2024 року змінити.
Резолютивну частину рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2024 року, в частині задоволених позовних вимог викласти у редакції цієї постанови.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Кредит-Капітал", місцезнаходження: 79000 м. Львів, вул. Смаль-Стоцького 1, 28 корпус, код ЄДРПОУ 35234236, заборгованість за кредитним договором № 2601524 від 03.07.2020 в розмірі 29 998,00 (двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто вісім) грн. 00 коп. з яких: 14999,00 грн заборгованість за тілом кредиту14999,00 грн – заборгованість за процентами.
В іншій частині рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

       Судді: