ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий суддя у першій інстанції: Остап`юк С.В.

21 січня 2025 року	Львів	Справа № 300/2785/22 пров. № СК-А/857/21325/24	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого судді:                                                  Бруновської Н.В.
суддів:                                                                      Коваль Р.Я., Шавеля Р.М.
за участю секретаря судового засідання:                    Юник А.А.
представника апелянта:                                        Гавадзин М.В.
представника позивача:                                        Лисенка Ю.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року   у справі № 300/2785/22 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід - Агро МХП" до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
ВСТАНОВИВ:
11.07.2022р. позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Захід - Агро МХП" (далі ТзОВ "Захід - Агро МХП") звернувся з позовом до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, у якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 001756/0702 від 03 червня 2022 року, яким зменшено розмір бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 5923606 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 1480902 грн.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року позов задоволено.
Не погодившись з цим судовим рішенням, Головне управління ДПС в Івано-Франківській області 12.08.2024р. подав апеляційну скаргу.
Представник апелянта, Гавадзин М.В. в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав з підстав у ній зазначених та просив таку задовольнити.
Представник позивача, Лисенко Ю.М. в судовому засіданні просив суд апеляційну скаргу залишити беззадоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ТзОВ "Захід - Агро МХП" є юридичною особою, перебуває на податковому обліку як платник податків за податковим номером ЄДРПОУ 37042858, є платником податку на додану вартість.
Видами економічної діяльності ТзОВ "Захід - Агро МХП", є 01.11: Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); 01.12 Вирощування рису; 01.13 Вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів; 01.16 Вирощування прядивних культур; 01.19 Вирощування інших однорічних і дворічних культур; 01.24 Вирощування зерняткових і кісточкових фруктів; 01.41 Розведення великої рогатої худоби молочних порід; 01.42 Розведення іншої великої рогатої худоби та буйволів; 01.50 Змішане сільське господарство; 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві; 01.62 Допоміжна діяльність у тваринництві; 01.63 Післяурожайна діяльність; 52.10 Складське господарство.
На підставі направлень від 20.01.2022р. № 126, 128 які видані Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області, згідно п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.8 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 глави 8 ПК України від 02.12.2010р. №2755-VI, відповідно до наказу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 11.01.2022р. №27-п проведена позапланова виїзна документальна перевірка ТзОВ "Захід - Агро МХП" щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за листопад 2021 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 20.12.2021р. №9387875290 (далі - Декларація) з урахуванням уточнюючого розрахунку від 31.12.2021р. № 9402804910 від`ємного значення, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах, відповідно до затвердженого плану перевірки, наведеного у додатку 1 до акта перевірки.
Перевірка проводилась в період: 25.01.2022р. - 02.02.2022р.
09.02.2022р. за результатами проведеної перевірки контролюючий орган склав акт “Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ “Захід-Агро МХП”, код ЄДРПОУ 37042858, щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за листопад 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах” № 681/09-19-07-02/37042858 від (т. І, а.с. 42 – 61).
          Перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за листопад 2021 року у декларації бюджетного відшкодування з ПДВ, яке визначено з урахуванням від`ємного значення з ПДВ, задекларованого у попередніх звітних періодах встановлено порушення ТОВ “Захід-Агро МХП”:
-пп 14.1.36 п.14.1 ст.14, п.189.1 ст.189, п.198.3, п.198.5 ст.198 ПК України, оскільки завищено суму від`ємного значення, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на 5 923  606 гривень, в тому числі за листопад 2021 року – 5 923 606 гривень;
-п.200.1, п.200.4, п.200.14 ст.200 ПК України, вимоги Наказу Міністерства фінансів України від 28.01.2016р. №21 щодо Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість від 01.07.2016р., в результаті чого в  платника податків відсутнє право на отримання бюджетного відшкодування за листопад 2021 року (з врахуванням порушень, описаних вище в даному акті) в сумі 14 254 193 гривень.
Із змісту висновків акту перевірки видно, що ТОВ “Захід-Агро МХП” не нарахував відповідно до п.198.5 ст.198 ПК України податкові зобов`язання на суму пального, списання якого не підтверджене первинними документами за листопад 2021 року в сумі 2 659 931 гривень.
Як видно з даних бухгалтерського обліку (оборотно-сальдова відомість по рах.20.8 “Мінеральні добрива та засоби захисту рослин (ЗЗР)”), ТОВ “Захід-Агро МХП” провів списання мінеральних добрив на суму 14 232 345 гривень та засобів захисту рослин на суму 1 957 575 гривень, використання яких не підтверджено первинними документами, а саме: відсутні відомості про посівні площі сільськогосподарських культур, розроблені та затверджені норми списання мінеральних добрив, засобів захисту рослин, документи щодо необхідності їх внесення в певних кількостях, документів щодо їх внутрішнього переміщення, передачі матеріально-відповідальним особам та інші документи щодо використання засобів захисту рослин та міндобрив матеріалів у господарській діяльності, а зазначені витрати мінеральних, органічних добрив та засобів хімічного захисту рослин не належать до господарської діяльності підприємства.
Суб`єкт владних повноважень згідно пп. 54.3.2 п.54.3 ст. 54, п.58.1 ст.58, п. 200.14 ст.200 ПК України та на підставі акта перевірки № 681/09-19-07-02/37042858 від 09.02.2022р., за порушення пп.14.1.36 п.14.1 ст.44, п.189.1 ст.189, п.198.3, п.198.5 ст.198 ПК України, (завищення суми від`ємного значення, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на 5 923 606 гривень), прийняв оскаржуване податкове повідомлення-рішення №001756/0702 від 03.06.2022р. про зменшення ТзОВ "Захід - Агро МХП" розміру бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі - 5 923 606 гривень та застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі - 1 480 902 гривень.
ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
В пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України  видно, що господарська діяльність – діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
п.44.1 ст.44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платників податку на додану вартість визначає ст.180 ПК України, зокрема, серед інших, є будь-яка особа, яка провадить або планує провадити господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу.
Згідно п.“а”, п.“б” п.185.1 ст.185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.
п.189.1 ст.189 ПК України встановлено, що у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.
В п.198.3 ст. 198 ПК України видно, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
п.198.5 ст.198 ПК України встановлено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:
а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;
б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);
в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;
г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.
З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах: придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання; придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні. 
У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.
Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначає ст.200 ПК України. 
В п.200.1 ст.200 ПК України видно, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
п.200.4 ст.200 ПК України  визначено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно п.200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.
Не підлягає бюджетному відшкодуванню сума від`ємного значення, до розрахунку якої включено суми податку, сплачені отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам товарів/послуг, які використані або будуть використані в операціях з першого постачання житла (об`єктів житлової нерухомості), неподільного житлового об`єкта незавершеного будівництва/майбутнього об`єкта житлової нерухомості. Суми такого від`ємного значення зараховуються до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду до її повного погашення податковими зобов`язаннями;
Згідно пп."б" п.200.4 ст.200 ПК України та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Досліджуючи фактичні обставини справи колегія суддів зазначає, що здійснюючи свою господарську діяльність, ТОВ “Захід-Агро МХП” у 2021 році використовувались земельні ділянки сільськогосподарського призначення на яких Товариство здійснювало вирощування сільськогосподарської продукції, а саме зернових культур насіння олійних культур в межах здійснення основного виду діяльності КВЕД: 01.11 – здійснено посів земельних ділянок сільськогосподарського призначення:
Стрийський район – пшениця озима на 390 га та соя на 524,40 га, що підтверджується звітом про посівні площі сільськогосподарських культур за формою 4-сг, реєстраційний № 9001333488 від 02.06.2021 року. За результатами збору врожаю Товариством зібрано пшениці озимої 16 494,14 центнерів, сої 13 949,04 центнерів, що підтверджується звітом про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду за формою 29-сг, реєстраційний № 9003587795 від 28.12.2021;
Дрогобицький район – пшениця озима на 97,10 га, кукурудза на 17 69,70 га, соя 1     900,25 га, ріпак озимий 554,50 га, що підтверджується звітом про посівні площі сільськогосподарських культур за формою 4-сг, реєстраційний № 9001492453 від 15.06.2021. За результатами збору врожаю позивачем зібрано пшениці озимої 5     109,52 центнерів, кукурудзи 155 514,14 центнерів, сої 50446,65 центнерів, ріпака озимого 20 424,20 центнерів, що підтверджується звітом про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду за формою 29-сг, реєстраційний № 9003587799 від 28.12.2021;
Буський район – соя на 1 289 га, ріпак озимий на 803,90 га. що підтверджується звітом про посівні площі сільськогосподарських культур за формою 4-сг, реєстраційний № 9001489295 від 14.06.2021. За результатами збору врожаю Товариством зібрано сої 36 472,69 центнерів, ріпак озимий 25 644,41 центнерів, що підтверджується звітом про площі за валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду за формою 29-сг, реєстраційний № 9003587797 від 28.12.2021;
Золочівський район - пшениця озима на 1 122,30 га, ячмінь ярий на 41,20 га, соя на 2215,70 га, ріпак озимий на 858 га, що підтверджується звітом про посівні площі сільськогосподарських культур за формою 4-сг, реєстраційний № 9001489294 від 14.06.2021. За результатами збору врожаю Товариством зібрано пшениці озимої 55 464,19 центнерів, ячмінь ярий 1 376,49 центнерів, сої 58 937,62 центнерів, ріпак озимий 22 328,99 центнерів, що підтверджується звітом про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду за формою 29-сг, реєстраційний № 9003587793 від 28.12.2021;
Жовківський район – кукурудза на 2 448,15 га, що підтверджується звітом про посівні площі сільськогосподарських культур за формою 4-сг, реєстраційний № 9001473778 від 09.06.2021. За результатами збору врожаю позивачем зібрано кукурудзи 217 819,16 центнерів, що підтверджується звітом про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду за формою 29-сг, реєстраційний № 9003587798 від 28.12.2021;
Бережанський район – пшениця озима на 1 406,90 га, ячмінь ярий на 329,40 га, ріпак озимий на 1 287,20 га, соняшник на 1 049,90 га, що підтверджується звітом про посівні площі сільськогосподарських культур за формою 4-сг, реєстраційний № 9001349151 від 03.06.2021. За результатами збору врожаю Товариством зібрано пшениці озимої 81 098,49 центнерів, ячмінь ярий 16 059,58 центнерів, ріпак озимий 35 453,20 центнерів, соняшник 22 984,80 центнерів, що підтверджується звітом про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду за формою 29-сг, реєстраційний № 9003587792 від 28.12.2021;
Рогатинський район – пшениця озима на 743,90 га, кукурудза на 4 545 га, ячмінь ярий на 505,10 га, ріпак озимий на 1 205 га, соняшник на 1 614.10 га, що підтверджується звітом про посівні площі сільськогосподарських культур за формою 4-сг, реєстраційний № 37042858 від 02.06.2021. За результатами збору врожаю позивачем зібрано пшениці озимої 47 715.45 центнерів, ячмінь ярий 25 302,61 центнерів, кукурудзи 469 378,40 центнерів, ріпак озимий 42 346,80 центнерів, соняшник 41 115,40 центнерів, що підтверджується звітом про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду за формою 29-сг, реєстраційний № 9003587789 від 28.12.2021;
Яворівський район – пшениця озима на 466,30 га, кукурудза на 751,10 га, ріпак озимий на 326 га, що підтверджується звітом про посівні площі сільськогосподарських культур за формою 4-сг, реєстраційний № 9001333492 від 02.06.2021. За результатами збору врожаю Товариством зібрано пшениці озимої 25 074,43 центнерів, кукурудзи 72 806,39 центнерів, ріпак озимий 9 859,40 центнерів, що підтверджується звітом про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду за формою 29-сг, реєстраційний № 9003587796 від 28.12.2021;
Самбрівський район – пшениця озима на 898,90 га, кукурудза на 2 506,86 га, ячмінь ярий на 724,40 га, соя на 1 702,20 га, ріпак озимий на 344 га, що підтверджується звітом про посівні площі сільськогосподарських культур за формою 4-сг, реєстраційний № 9001333494 від 02.06.2021. За результатами збору врожаю позивачем зібрано пшениці озимої 57     287, 43 центнерів, ячмінь ярий 35 261,42 центнерів, кукурудзи 229 839,30 центнерів, сої 40 980.80 центнерів, ріпак озимий 11 336,20 центнерів, що підтверджується звітом про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду за формою 29-сг, реєстраційний № 9003587790 від 28.12.2021;
Пустомитівський район – ячмінь ярий на 15,80 га, ріпак озимий на 376 га, що підтверджується звітом про посівні площі сільськогосподарських культур за формою 4-сг, реєстраційний № 0001333495 від 02.06.2021. За результатами збору врожаю Товариством зібрано ячмінь ярий 653,20 центнерів, ріпак озимий 13     828,40 центнерів, що підтверджується звітом про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду за формою 29-сг, реєстраційний № 9003587794 від 28.12.2021;
Перемишлянський район – пшениця озима на 323,80 га, ячмінь ярий на 1 046,60 га, що підтверджується звітом про посівні площі сільськогосподарських культур за формою 4-сг, реєстраційний № 90013333497 від 02.06.2021. За результатами збору врожаю Товариством зібрано пшениці озимої 67 342,01 центнерів, ячмінь ярий 48 308,96 центнерів, що підтверджується звітом про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду за формою 29-сг, реєстраційний № 9003587787 від 28.12.2021;
Городоцький район – пшениця озима на 139,80 га, кукурудза на 814,60 га, ячмінь ярий на 764,20 га ріпак озимий на 1 282,15 га, що підтверджується звітом про посівні площі сільськогосподарських культур за формою 4-сг, реєстраційний № 9001333500 від 02.06.2021. За результатами збору врожаю Товариством зібрано пшениці озимої 7 716,96 центнерів, ячмінь ярий 32 188,99 центнерів, кукурудзи 77 061,24 центнерів, ріпак озимий 41 469.40 центнерів, що підтверджується звітом про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду за формою 29-сг, реєстраційний № 9004246978 від 28.12.2021.
Як видно із висновків акту перевірки, при здійсненні господарської діяльності ТОВ “Захід-Агро МХП” проведено списання паливно-мастильних матеріалів (дизельного палива – 620 587 л) на суму 13 299 655 гривень без підтвердження використання списаного дизельного палива.
Стосовно висновків суду першої інстанції про те, що списання дизельного палива позивач відобразив в бухгалтерському обліку в оборотно-сальдовій відомості рахунку 20.3 “Паливо” і використання списаного дизельного палива безпосередньо у власній господарській діяльності підтверджується: подорожніми листами тракторів за листопад 2021 року, державні номера: 16544 АІ, 03745 ВС, 14390 АІ, 04837 ВС, 17146 АТ, 04846 ВС, 66604 АІ, 66967 АА, 12241 АІ, 02268 ВС, 12805 ВС, 03915 ВС, 04840 ВС, 00455 ВС, 17148 AT, 12241 АІ, 04839 ВС, Т 3851 ЛВ, 04570 ВС, 05007 ВС, 05008 ВС, 13963 ВС, 19783 АІ, 04121 ВС, 14587 АІ, 03748 ВС, 12635 АІ, 05010 ВС, 05008 ВС, 19785 АІ, 01001 ВС, 001002 ВС, 14589 АІ, 04245 ВС, 09790 ВС, подорожніми листами вантажних автомобілів за листопад 2021 року, державні номерні знаки: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , колегія суддів такі відхиляє з огляду на таке.
В ході перевірки контролюючий орган встановив, що за даними бухгалтерського обліку (оборотно-сальдова відомість по рах.20.3 «Паливо»), ТОВ «ЗАХІД-АГРО МХП» проведено списання паливно-мастильних матеріалів (дизельного палива – 620587 л) на суму 13299655 грн., використання яких не підтверджено первинними документами, а саме: відсутні відомості по заправочних картках, у подорожніх листах трактора та вантажного автомобіля, які оформлені в порушення п.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року № 996-XIV (далі по тексту Закон від 16.07.1999 року № 996-XIV) із внесеними змінами та доповненнями (встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку), відсутні підписи бригадира, агронома, контролера, не заповнені графи фактичного виконання робіт (завдання), тощо, що не спростував позивач.
Крім того, в ході перевірки ТОВ «ЗАХІД-АГРО МХП» не представлено журнал обліку надходження нафти і нафтопродуктів за формою N 6-НП щодо обліку паливно-мастильних матеріалів, як передбачено Інструкцією №281/171/578/155 від 20.05.2008р., яка затверджена спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики (прим, далі - Інструкція).
Суд апеляційної інстанції наголошує, що до перевірки не надано; документів щодо руху пального (передачі безпосередньо водієві, повернення невикористаного пального), інформацію щодо зняття контрольних залишків пального у автотранспортних засобах на момент виїзду/повернення, інформацію, щодо матеріально-відповідальних осіб які затвердили (прийняли) даний звіт та їхні підписи чи інших документів, які б підтверджували використання пального.
Вимоги Інструкції є обов`язковими для всіх суб`єктів господарювання (підприємств, установ, організацій та фізичних осіб - підприємців), що займаються хоча б одним з таких видів економічної діяльності, як закупівля, транспортування, зберігання і реалізація нафти і нафтопродуктів на території України (далі - підприємства): пп. 5.1.1 Приймання нафти і нафтопродуктів за кількістю здійснюється відповідно до вимог Інструкції та договорів постачання, купівлі-продажу тощо.
З прибуттям нафтопродуктів до вантажоодержувача в автоцистерні перевіряється наявність і цілісність пломб, технічний стан автоцистерни, відповідність об`єму і густини нафтопродукту в автоцистерні об`єму і густині, зазначеним у товарно-транспортній накладній на відпуск нафтопродуктів (нафти) за формою N 1-ТТН (нафтопродукт) (далі ТТН) (додаток 3), відповідність найменування, марки і виду (залежно від масової частки сірки) нафтопродукту, зазначених у ТТН і паспорті якості на відвантажений нафтопродукт. Відповідність густини нафтопродукту під час відвантаження та приймання визначається після її приведення до температури 20°С відповідно до ТОСТ 3900.
На всіх підприємствах ведеться облік нафти і нафтопродуктів із записом «у журналі реєстрації проведення вимірювань нафтопродуктів (нафти) у резервуарах за формою N 7-НП (додаток 6) (на НПЗ у спеціальних регістрах складського обліку) для кожного резервуара з відображенням усіх технологічних операцій, що здійснюються кожною зміною.»
Під час приймання, зберігання та відпуску нафти і нафтопродуктів керівник підприємства та головний бухгалтер здійснюють контроль за дотриманням матеріально відповідальними особами вимог Інструкції та забезпечують: своєчасне оформлення документів руху нафти та нафтопродуктів; збереження їх кількості і якості; відображення їх руху за бухгалтерським обліком; своєчасне вжиття заходів щодо попередження псування, втрат, нестач та розкрадання нафти та нафтопродуктів, а також створення необхідних умов для їх зберігання.
Матеріально відповідальні особи підприємств (за винятком НПЗ) ведуть кількісний облік нафти та нафтопродуктів у товарній книзі кількісного руху нафтопродуктів (нафти) за формою N 31-НП (додаток 34), у якій зазначаються надходження і відпуск нафтопродуктів за день, а також їх залишки на кінець дня.
Для посилення контролю за станом приймання, зберігання, відпуску та обліку нафти та нафтопродуктів матеріально відповідальні особи ведуть журнал обліку надходження нафти і нафтопродуктів за формою N 6-НП і журнал вимірювання нафти і нафтопродуктів у резервуарах за формою N 7-НП.
Кількість нафти і нафтопродуктів, що приймаються для зберігання під час надходження їх залізничним транспортом, визначається на підставі актів приймання нафти або нафтопродуктів за кількістю за формою N 5-НП, а під час надходження автомобільним транспортом - на підставі ТТН. У разі відсутності нестач понад норми природних втрат допускається оформлення приймання нафтопродуктів за кількістю актами інших форм з використанням автоматичних систем оброблення інформації.
Рух нафти і нафтопродуктів у резервуарах за добу фіксується матеріально відповідальними особами в журналі реєстрації проведення вимірювань нафтопродуктів (нафти) у резервуарах за формою N 7-НП з урахуванням п.14.4 цієї Інструкції. Рух облікових залишків за марками нафти та нафтопродуктів фіксується матеріально відповідальними особами в товарній книзі кількісного руху нафтопродуктів (нафти) за формою N 31-НП, у тому числі окремо щодо кожного власника нафти та нафтопродукту.
Вищезазначені документи обліку мають бути пронумеровані, прошнуровані, засвідчені підписом керівника та печаткою підприємства. 
Записи в товарній книзі кількісного руху нафти і нафтопродуктів здійснюють за марками і видами матеріально відповідальні особи: під час приймання - на підставі приймального акта або ТТН; під час відпуску - на підставі реєстрів відпуску за добу.
Залишок нафти та нафтопродуктів обчислюється після кожного запису в товарній книзі.
Усі первинні документи матеріально відповідальні особи здають до бухгалтерської служби підприємства за реєстрами (відомостями) та підписами. Реєстри (відомості) складаються у двох примірниках. У реєстрі мають відображатись дані: дата складання реєстру; назва і номер документа; найменування, марка і вид нафти або нафтопродукту; кількість відпущених нафти і нафтопродуктів в одиницях маси.
На відпущені нафту і нафтопродукти, що не належать підприємству, матеріально відповідальні особи складають реєстри (відомості) окремо на кожного власника нафти або нафтопродукту.
Первинні документи приймаються бухгалтерською службою підприємства від матеріально відповідальних осіб за реєстрами (відомостями) і підписами, перевіряються і групуються за постачальниками і споживачами.
Загальна вартість списання за листопад 2021р. становить 15959586 грн. в т.ч. ПДВ 2659931 грн.
У бухгалтерському обліку ТОВ «ЗАХІД-АГРО МХП» дані операції
відображені наступними проведеннями: Дт 23 «Виробництво» Кт 203 «Паливо».
ТОВ «ЗАХІД-АГРО МХП» не нарахував відповідно до п.198.5 ст.198 ПК України податкові зобов`язання на суму пального, списання якого не підтверджене первинними документами за листопад 2021 в сумі 2659931 грн.
При оприбуткуванні товарів (робіт, послуг) сформовано податковий кредит у відповідних звітних періодах згідно п.198.3 ст.198 ПК України, яким передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.
Враховуючи наведене, товари які не використані в господарській діяльності, при придбанні яких був сформований податковий кредит, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання з ПДВ виходячи з вартості придбання таких товарів.
В ході перевірки головному бухгалтеру ТОВ «ЗАХІД-АГРО МХП» ОСОБА_1 надано вимогу від 01.02.2022р. про надання документів та пояснень щодо списання та використання паливно-мастильних матеріалів у господарській діяльності ТОВ «ЗАХІД-АГРО МХП», а саме: журнали обліку придбання та використання паливно-мастильних матеріалів, шляхові листи, ТТН, площі збирання урожаю (га) на яких працювала с/г техніка (з деталізацією с/г культур), місця їх зберігання (в т.ч. деталізація щодо можливості та фактичного зберігання об`ємів їх на виробничих ділянках), наряди, затверджені норми списання по марках с/г техніки, автомобілів, та письмові пояснення щодо необхідності їх використання в фактичних кількостях, і інші документи щодо фактичного використання паливно-мастильних матеріалів у господарській діяльності товариства в листопаді 2021 року.
Одночасно, суд апеляційної інстанції зазначає, що в ході перевірки встановлено, що за даними бухгалтерського обліку (оборотно-сальдова відомість по рах.20.8 «Мінеральні добрива та засоби захисту рослин (ЗЗР)»), ТОВ «ЗАХІД-АГРО МХП» проведено списання мінеральних добрив на суму 14232345 грн. та ЗЗР на суму 1957575 грн., використання яких не підтверджено первинними документами, а саме: відсутні відомості про посівні площі сільськогосподарських культур, розроблені та затверджені норми списання мінеральних добрив, ЗЗР, документи щодо необхідності їх внесення в певних кількостях, документів щодо їх внутрішнього переміщення, передачі матеріально- відповідальним особам та інші документи щодо використання засобів захисту рослин та міндобрив матеріалів у господарській діяльності.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, зазначені витрати мінеральних, органічних добрив та засобів хімічного захисту рослин не належать до господарської діяльності підприємства.
В ході перевірки головному бухгалтеру ТОВ «ЗАХІД-АГРО МХП» ОСОБА_1 надано вимогу від 01.02.2022р. про надання документів та пояснень щодо списання та використання мінеральних, органічних добрив та засобів хімічного захисту рослин у господарській діяльності ТОВ «ЗАХІД-АГРО МХП» (в т.ч. акти списання, акти внесення на площі (га), норми списання, площі збирання урожаю (га), тощо).
01.02.2022р. ТОВ «ЗАХІД-АГРО МХП» надано відповідь №07/01, яка отримана 02.02.2022р. в 15год. 47хв. податковим органом про наявність усіх первинних документів, що стосуються господарської діяльності ТОВ «ЗАХІД-АГРО МХП» за місцезнаходженням платника податків.
В ході перевірки складено акт про надання не в повному обсязі документів, їх копій та пояснень від 01.02.2022р. № 199/09-19-07-02 щодо використання та списання паливно-мастильних матеріалів, засобів захисту рослин та міндобрив у господарській діяльності ТОВ «ЗАХІД-АГРО МХП».
Отже, в порушення вимог п.п. 14.1.36 п.14.1 ст.14, п. 189.1 ст.189, п. 198.3, п. 198.5 ст. 198 ПК України (із змінами та доповненнями чинними на момент здійснення порушення) платник податку ТОВ «ЗАХІД-АГРО МХП»  всього занизив податкові зобов`язання з ПДВ на загальну суму 5897915 грн. в т.ч. за листопад 2021 в сумі 5897915 грн.
Суд апеляційної інстанції наголошує, що визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Водночас, порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності, установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету, встановлюється Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, яке затвердженим наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995 р. (далі -Положення №88).
В п.1.2, п.2.1 Положення №88 видно, що господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.
Первинні документи – це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.
Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (п.2.4 Положення №88).
п.2.5 Положення №88 передбачено, що документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Повноваження на здійснення господарської операції особи, яка в інтересах юридичної особи або фізичної особи - підприємця одержує основні засоби, запаси, нематеріальні активи, грошові документи, цінні папери та інші товарно-матеріальні цінності згідно з договором, підтверджуються відповідно до законодавства. Такі повноваження можуть бути підтверджені, зокрема, письмовим договором, довіреністю, актом органу юридичної особи тощо.
Згідно п.2.8 Положення №88 керівник підприємства, установи забезпечує фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій, що були проведені, у первинних документах та виконання всіма підрозділами, службами працівниками правомірних вимог головного бухгалтера або особи, на яку покладено ведення бухгалтерського обліку підприємства, щодо порядку оформлення та подання для обліку відомостей і документів. Керівником підприємства, установи затверджується перелік осіб, які мають право давати дозвіл (підписувати первинні документи) на здійснення господарської операції, пов`язаної з відпуском (витрачанням) грошових коштів і документів, товарно- матеріальних цінностей, нематеріальних активів та іншого майна.
Таким чином, колегія суддів наголошує, що будь-які документи (у тому числі договори, акти, рахунки, звіти тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення бухгалтерського, а також податкового обліків навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.
Верховний Суд вказав, що за певних інших обставин названі документи можуть свідчити про існування господарських операцій, які за формою (зовнішнім вираженням) можуть підпадати під визначення реальних і таких, що зумовлюють зміни в структурі активів, зобов`язань та власного капіталу суб`єкта господарювання. Водночас потрібно, щоб ці документи підтверджували і розкривали суть, внутрішню сторону господарських операцій, їх справжність, економічну вигоду (виправданість, ризик) і ділову мету. Щоб так кваліфікувати природу господарських операцій, необхідно послатися на допустимі та належні докази, якими засвідчується стан (якість) таких операцій. Без цього неможливо перевірити правильність обчислення і сплати сум податкового грошового зобов`язання на підставі таких операцій.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 лютого
2020 року у справі № П/811/4022/14.
При цьому, необхідно, щоб первинні документи підтверджували і розкривали суть, внутрішню сторону господарських операцій, їх справжність, економічну вигоду (виправданість, ризик) й ділову мету. Щоб кваліфікувати природу господарських операцій, необхідно послатись на допустимі та належні докази, якими засвідчується стан (якість) таких операцій, адже за відсутності таких документів неможливо перевірити правильність обчислення і сплати сум податкових (грошових) зобов`язань на підставі господарських операцій. Крім того, факт безпосереднього зв`язку витрат з господарською діяльністю платника податків може бути встановлений з врахуванням саме якісних характеристик робіт (послуг), які мають однозначно свідчити про призначення проведених робіт (наданих послуг) для використання в господарській діяльності платника податків, відповідати змісту цієї діяльності та договорам, які регламентують проведення таких робіт (надання послуг).
Окремою підставою для висновку про відсутність у платника податків права на отримання податкових переваг є відсутність необхідних первинних документів, що підтверджують здійснення операцій, недоліки таких документів, складання таких документів при фактичному нездійсненні заявлених операцій, відображення у первинних документах недостовірних даних або даних, які неможливо віднести до операцій, що перевіряються.
Отже, лише за умови підтвердження первинними документами господарських операцій, які є об`єктом оподаткування, платник податків має право на відображення результатів таких операцій у бухгалтерському обліку, на даних якого ґрунтується податкова звітність.
п.44.6 ст.44 ПК України визначено, що у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті (протягом п`яти робочих днів з дня отримання акта перевірки платник податків має право надати до контролюючого органу, що призначив перевірку, документи, визначені в акті перевірки як відсутні) платник податків не надає посадовим особам органу державної податкової служби, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Однак, якщо до закінчення перевірки або в зазначений вище термін платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків їх виїмки або іншого вилучення документів правоохоронними органами), що підтверджують відповідні показники, вважається, що такі документи в платника податків відсутні
Аналогічну правову позицію щодо даного питання виклав Верховний Суд у Постанові від 23.10.2020р. у справі № 816/2932/15, адміністративне провадження № К/9901/25079/18 (ЄДРСРУ № 92385315.
Оскільки ТОВ «ЗАХІД-АГРО МХП» не надав документи для проведення перевірки, в тому числі, й у строк, визначений абз.2 п.44.7 ст.44 ПК України, у контролюючого органу були законні підстави провести перевірку з використанням -наявної у нього податкової інформації щодо задекларованих позивачем сум податкового кредиту та визнати ці суми не підтвердженими документально.
Ця норма вимагає наявність документів на час складення податкової звітності, встановлює правило щодо надання платником податків документів для перевірки, а також юридичний наслідок недотримання цього правила як виключення факту наявності документів на час складення податкової звітності. 
Вона є складовою механізму правового регулювання податкового обліку І не
входить в будь-яку конкуренцію з процесуальними нормами, якими встановлені
правила доказування в адміністративному судочинстві.
Одночасно, колегія суддів зазначає, що позивач належним чином не обґрунтував неможливості надання документів податковому органу під час проведення перевірки чи вчинення платником податку дій для відновлення таких документів в порядку, встановленому
ПК України. 
Крім того, колегія суддів наголошує, що ТзОВ "Захід - Агро МХП" не звертався до податкового органу в ході проведення перевірки із проханням її зупинення чи неможливістю надання первинних документів у зв`язку з їх втратою чи вилученням.
Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що в ході проведення перевірки позивач не надав контролюючому органу доказів на підтвердження фактичної наявності запасів, що стало підставою до висновку останнього про відсутність таких.
Таке застосування наведених норм відповідає сталій практиці Верховного Суду, аналогічні висновки щодо тлумачення наведених законодавчих норм, викладені у постановах від 06.08.2019р. у справі №160/8441/18, від 29.05.2020р. у справі № 826/27811/15, від 19.03.2021р. у справі №11/811/936/17, від 29.03.2021р. у справі №826/10493/16, від 23.06.2022р. у справа № 826/15966/16, від 09.07.2021р. у справі №823/1609/15.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про наявність підстав для задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Головного управління ДПС в Івано - Франківській області діяв в межах повноважень та у спосіб передбачений законами та Конституцією України. 
Згідно ч.2 ст.6 КАС України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.
У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі “Серявін та інші проти України” (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також,  п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
ст.317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи тому, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в позові відмовити.
Керуючись ст.ст. 308,310,315,316,317,321,322,325,329 КАС України, суд,- 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області – задовольнити.
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року   у справі № 300/2785/22 – скасувати та прийняти нову постанову.
В позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід - Агро МХП" до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №001756/0702 від 03.06.2022р. – відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Н. В. Бруновська 	
судді	 	Р. Й. Коваль 	
 	 	Р. М. Шавель  	
Повне судове рішення складено 31.01.25