ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 лютого 2025 року                                                         м. Чернівці
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Дембіцька О.О., розглянувши за участю представника Чернівецької митниці  Жижія В.Й., захисника Колесника О.В. провадження за апеляційною скаргою захисника Колесника О.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 27 січня 2025 року, -
В С Т А Н О В И Л А :
Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 27 січня 2025 року ОСОБА_2 , громадянин Туреччини, визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2 154 000 грн. 00 коп.
Вилучені згідно протоколу про порушення митних правил від 28.02.2023 року №0163/40800/23 грошові кошти в сумі 3590000 грн. - безпосередні предмети порушення митних правил – конфісковано в дохід держави, а також конфіскований транспортний засіб із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил, - пасажирський автобус, марки "Мерседес", модель "TRAVEGO 17 SHD" 2012 року виробництва, VIN - НОМЕР_1 , д.н.з НОМЕР_2 .
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп. 
На таке рішення захисник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу із проханням скасувати постанову судді та прийняти нову, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю достатніх, належних і допустимих доказів, які підтверджують його причетність до порушення митних правил. 
 Зазначає, що районний суд не забезпечив механізму для участі ОСОБА_1 у судовому засіданні, не взяв до уваги його заявлене бажання бути особисто присутнім при розгляді справи, чим позбавив ОСОБА_1 права бути належним чином повідомленим про розгляд справи та приймати безпосередню участь у такому розгляді.
Вказує, що районний суд під час розгляду справи не звернув увагу на долучені письмові пояснення ОСОБА_1 , які останній просив вважати правдивими та врахувати під час постановлення рішення.
Провадження №33/822/76/25         Головуючий у І інстанції: Нестеренко Є.В.
Категорія: ч.1 ст. 483 МК України                 Доповідач: Дембіцька О.О.

Стверджує, що обвинувачення фактично ґрунтується виключно на первинних заявах ОСОБА_1 і інших водії, які згодом були спростовані ними, однак районний суд, всупереч вимогам закону, не забезпечив дослідження обставин отримання первинних заяв, не перевірив достовірність і допустимість цих заяв як доказу та, в результаті, не вмотивував висновок щодо винуватості ОСОБА_1 , чим порушив принцип змагальності, всебічності й об`єктивності дослідження доказів.
Звертає увагу, що працівники СБУ під час проведення досудового розслідування кримінального провадження №22023260000000061 застосовували незаконний вплив на осіб, які були ними допитані, про що свідчать долучені протоколи опитування громадян України ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , вказані обставини доводять, що отримані в ході такого опитування зізнання ОСОБА_1 підлягали ретельній перевірці районним судом на достовірність.
Посилається на пояснення водія ОСОБА_8 , який повідомив, що кошти належали йому, у нього було 86000 доларів США заощаджень, які він на початку лютого 2023 року обміняв на гривні, отримавши при цьому 3 590 500 гривень. Обмін здійснив в Стамбулі по курсу 41,75,про що надав квитанцію та кошти в гривнях планував завезти в Україну та обміняти знову на долари по курсу 38,8 за долар.
Валюту в гривнях він заховав перед рейсом в автобусі: частину в моторному відсіку, а саме в отворі в рамі автобусу, а іншу частину - в багажному відсіку, зробивши там подвійну стінку. 
Коли працівники правоохоронних органів виявили заховані в багажному відділенні кошти, він відразу повідомив про це представникам ТОВ «Люкс Бариш Туризм Ташімаджімек», які в свою чергу зв`язалися через свої канали з працівниками СБУ. Приблизно через 30-40 хвилин після виявлення коштів в багажному відділенні йому власник автобуса повідомив,щоб помічник водія Тугджу Самет сказав правоохоронцям, що кошти належать саме йому. Це дозволяло їм в подальшому повернути автобус після вилучення.
Наскільки він зрозумів, така позиція була погоджена з працівниками СБУ, Після того, як Тугджу Самет сказав, що виявлені в багажному відділенні кошти належать йому, працівники правоохоронних органів зафіксували це на папері, де він розписався. 
Апелянт вважає, що суд безпідставно не взяв до уваги пояснення свідка ОСОБА_8 ,які він надав під час судового засідання.
Захисник посилається також на пояснення другого водія ОСОБА_9 , які не зміг надати в районному суді, оскільки отримав дані пояснення після винесення постанови. ОСОБА_9 пояснив, що вилучені в автобусі кошти були заховані Їлмазом Муратом та отримані ним від продажу автобуса, а ОСОБА_2 не має до них жодного відношення та визнав їх своїми на прохання «ТОВ Люкс Бариш Туризм Ташімаджімек».
Викладені обставини вважає достатніми для скасування оскаржуваної постанови, внаслідок порушення районним судом принципу всебічного розгляду справи. 

До початку апеляційного розгляду захисник ОСОБА_3 надіслав до суду заяву про зміну підстав апеляційної скарги та просив скасувати постанову районного суду і направити справу про адміністративне правопорушення за ст. 483 ч.1 МК України відносно ОСОБА_1 на новий розгляд до суду першої інстанції.
Вказує, що районним судом було порушено вимоги ст. 526 МК України, а саме не перевірено факт належного повідомлення ОСОБА_1 про місце, дату та час розгляду справи щодо нього та проігноровано його бажання бути присутнім під час розгляду справи.

Згідно постанови, 28.02.2023 року о 07 год. 10 хв. на територію п/п «Порубне-Сірет» Чернівецької митниці в зону митного контролю заїхав пасажирський автобус марки «Мерседес» д. н. з. НОМЕР_2 який слідував з Туреччини м. Стамбул до України м. Київ. У вказаному автобусі слідувало троє водіїв та 24 пасажири. До митного контролю вказані громадяни надали контрольний талон для проходження митного контролю по «червоному коридору».
Цього ж дня з УСБ України в Чернівецькій області надійшов лист вих. №75/5/6/4-805 щодо можливого незаконного ввезення на митну територію України грошових коштів на транспортному засобі марки «Мерседес» д. н. з. НОМЕР_2 .
Під час здійснення митних формальностей, водії та громадяни які слідували у вищевказаному автобусі заявили про наявність особистих речей.
Під час здійснення митних формальностей, щодо гр. Туреччини ОСОБА_1 , а саме опитування, вказаний громадянин заявив про те, що переміщувані ним через - митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території України. До митного контролю гр. Тугджу ОСОБА_10 пред`явив особисті речі, а саме дорожню валізу.
Під час здійснення митного контролю, а саме поглибленого догляду автобус марки «Мерседес» д.н. НОМЕР_2 було виявлено не заявлені та не пред`явлені до митного контролю, приховані від митного контролю 3 590 000 гривень, які знаходились в спеціально виготовленому тайнику.
2 930 000 гривень в тайнику виготовленому в багажному відсіку автобуса з правої сторони середніх дверей, шляхом встановлення додаткової перегородки задньої стінки ( розміром 980X940 мм.) даного багажного відсіку на відстані 10 см. від задньої стінки, за рахунок чого і була утворена порожнина, в якій і знаходились 2 930 000 гривень. Доступ та виїмка вказаних готівкових коштів стала можливою після відкриття дверей багажного відсіку; виймання речей, а саме двох валіз, бутель з водою та стільця; демонтажу додатково встановленої дерев`яної перегородки яка була обтягнута декоративною обшивкою, такого ж кольору, як і обшивка багажного відсіку. 660 000 гривень в тайнику виготовленому в порожнині лівої рами шасі в задній частині автобуса . Тайник виготовлено шляхом розрізання в стінці рами отвору чотирикутної форми, що в свою чергу надало змогу доступу та поміщення в порожнині рами готівкових коштів. Гривні були в пачках обмотаних клейкою стрічкою коричневого кольору, всього 11 пачок. Доступ та виїмка вказаних готівкових коштів стала можливою після: зняття килимового покриття підлоги салону автобуса; відкриття люка підлоги який знаходиться в задній частині автобуса; демонтажу металевої пластини (розміром 280X115 мм) яка закривала вирізаний в рамі отвір.
Гр. Туреччини Тугджу Самет митний контроль пройшов та виявлені 3 590 000 гривень визнав своєю власністю.
Таким чином гр. Туреччини ОСОБА_2 вчинив дії, спрямовані на незаконне переміщення через митний кордон України товару з приховуванням від митного контролю в спеціально виготовлених тайниках (сховищах) 3 590 000 гривень.
Заслухавши доводи захисника Колесника О.В., який в інтересах ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, доводи представника Чернівецької митниці про відсутність підстав для скасування судового рішення, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України, завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Частиною 1 ст. 483 МК України встановлено відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, зокрема, з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників).
Відповідно до п. 53 ч. 1 ст. 4 МК України, спеціально виготовлене сховище (тайник) – це сховище, виготовлене з метою незаконного переміщення товарів через митний кордон України, а також обладнані та пристосовані з цією метою конструктивні ємності чи предмети, які попередньо піддавалися розбиранню, монтажу тощо.
Згідно матеріалів справи, кошти були виявлені в тайнику, виготовленому в багажному відсіку автобуса з правої сторони середніх дверей, шляхом встановлення додаткової перегородки задньої стінки (розміром 980X940 мм.) даного багажного відсіку на відстані 10 см. від задньої стінки, за рахунок чого і була утворена порожнина. Інша частина коштів була розміщена в тайнику, виготовленому в порожнині лівої рами шасі в задній частині автобуса. Тайник виготовлено шляхом розрізання в стінці рами отвору чотирикутної форми, що в свою чергу надало змогу доступу та поміщення в порожнині рами готівкових коштів.
Гроші були в пачках, обмотаних клейкою стрічкою коричневого кольору, всього 11 пачок. Доступ та виїмка коштів стала можливою після зняття килимового покриття підлоги салону автобуса; відкриття люка підлоги який знаходиться в задній частині автобуса; демонтажу металевої пластини (розміром 280X115 мм) яка закривала вирізаний в рамі отвір.
Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами, у тому числі фотознімками (а.с.86-110).
Таким чином, у цьому провадженні є доведеним,що кошти як товар переміщувались через митний кордон України із приховуванням від митного контролю у спеціально виготовленому сховищі (тайнику) і такі дії свідчать про наявність складу правопорушення,передбаченого ст.483 ч.1 МК України.

Посилання апелянта на недоведеність того факту,що саме ОСОБА_2 є суб`єктом цього правопорушення, апеляційний суд вважає безпідставними.
Повно і об`єктивно дослідивши наявні у справі докази,районний суд дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення,передбаченого ст.483 ч.1 МК України.
В обгрунтування такого висновку суд правильно посилався на протокол про порушення митних правил,за змістом якого Тугджу Самет28.02.2023 року о 07 год. 10 хв. вчинив дії,спрямовані на переміщення у спеціально виготовленому у пасажирському автобусі «Мерседес» д/н34DMF061 сховищі(тайнику) коштів у розмірі 3 590 000 гривень з метою приховування від митного контролю. 
Протокол відповідає вимогам ст.494 МК України, складений уповноваженою особою,вручений ОСОБА_1 у день його складання,із залученням перекладача,що засвідчено підписом особи,яка притягається до відповідальності. 
Жодних зауважень від ОСОБА_1 при складанні протоколу не надходило.
(а.с.1-4) 
Отже,протокол обгрунтовано прийнятий судом як доказ адміністративного обвинувачення. 
Факт вилучення коштів зі спеціально виготовлених у автобусі тайників не оспорюється у апеляційній скарзі . 
Згідно протоколу опитування в справі про порушення митних правил №0613/40800/23,яке було здійснене безпосередньо після виявлення коштів 28.02.2023 року, ОСОБА_2 пояснив, що працює помічником водія на фірмі перевізника «Бариш Туризм». 28.02.2023 року на в`їзді в Україну на ПМП «Порубне» при здійсненні митного контролю в автобусі виявили в багажному відсіку за подвійною кришкою кошти, які належать йому особисто. Вказані кошти є його заощадженнями, які внаслідок землетрусу він вирішив перевезти в Україну та інвестувати в бізнес. Заховав їх тому, що по дорозі є багато злодіїв, задекларувати не встиг. Всього ним приховано 3 590 000 грн.
Такі пояснення були викладені Тугджу Саметом власноручно,їх переклад міститься у справі. 
(а.с.12-15).
По факту незаконного переміщення коштів,зокрема,Тугджу Саметом здійснювалось досудове розслідування слідчим відділом УСБУ в Чернівецькій області у кримінальному провадженні №22023260000000061 за ознаками кримінального правопорушення,передбаченого ст.110-2 ч.4 КК України.
Із протоколу допиту ОСОБА_1 як свідка від 28.02.2023 року,він показав слідчому,що вилучені кошти у сумі 3 590 000 грн. належать йому.
Кошти обміняв на гривні у обмінниках валют в м. Стамбул з доларів США. Обмін почав здійснювати впродовж 3-4 тижнів. Зарплату йому нараховують в доларах США і він зміг назбирати таку суму.
Також показав,що не проживає у м.Стамбул і ночує у автобусі,а тому кошти заховав у автобусі 26.02.2023 року.
Вказані кошти перевозив до України з метою покупки автобуса і відкриття магазину з парфумами на території України.
Тугджу ОСОБА_10 був попереджений про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показань,що засвідчено його підписом у протоколі.
(а.с.73-76)
Під час допиту слідчим свідок ОСОБА_11 28.02.2023 року показав,що є водієм транспортної фірми «Люкс Бейдарі» та був призначений на рейс маршрутом «Стамбул-Київ». Вказав, що виявлені співробітниками Чернівецької митниці кошти йому не належать, дізнався про їх існування після їх виявлення у автобусі.Чув як ОСОБА_2 підтвердив, що вказані кошти належать йому. Зазначив, що ОСОБА_2 мав доступ до транспортного засобу, адже він займався обслуговуванням автобуса та самий перший приходить до транспортного засобу, готує його до виїзду.
Також показав,що у нього( ОСОБА_12 ) коштів які би підлягали декларуванню,а також прихованих коштів немає. 
Вказаний свідок також був попереджений про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показань,що засвідчено його підписом у протоколі
(а.с.69-72).
Із протоколу допиту слідчим свідка ОСОБА_9 від 28.02.2023 року,який був другим водієм на рейсі, вбачається,що він дізнався про приховані у автобусі кошти лише після того, як їх знайшли працівники митниці, походження коштів йому невідоме. 
Також показав,що ОСОБА_2 заявив про належність цих коштів йому. Зазначив, що не помічав поведінку ОСОБА_1 , оскільки був за кермом та вказав, що ОСОБА_2 перед виїздом о 9 годині 27.02.2023 вже був біля транспортного засобу
Вказаний свідок також був попереджений про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показань,що засвідчено його підписом у протоколі.
(а.с.64-68). 
Обгрунтовуючи апеляційні вимоги,захисник посилався на те,що ОСОБА_2 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 надали неправдиві покази слідчому під впливом власників автобуса з метою недопущення вилучення цього транспортного засобу.
Також захисник подав письмові пояснення ОСОБА_1 і ОСОБА_9 про те,що кошти належать ОСОБА_13 ,а сам ОСОБА_11 надав такі пояснення про належність коштів саме йому у судовому засіданні районного суду.
Такі пояснення суд вважає способом захисту з метою уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене правопорушення.
Апеляційний суд зауважує,що версія про належність коштів іншій особі ( ОСОБА_13 ),а не ОСОБА_1 виникла лише на стадії розгляду судом протоколу про порушення митних правил за ст.483 ч.1 МК України щодо 
 
ОСОБА_1 ні під час запровадження справи про порушення митних правил,а ні у ході досудового розслідування,яке здійснювалось до 13.08.2024 року,коли була винесена постанова слідчим про закриття кримінального провадження(а.с.77), жоден із цих свідків не заявляв про те,що кошти не належать ОСОБА_1 .

У цьому контексті належить також врахувати,що транспортний засіб (з метою недопущення вилучення якого ОСОБА_2 ,як твердить апелянт,за наполяганням власників авто повідомив про належність коштів саме йому) був повернутий власнику-транспортній фірмі «ТОВ «Люкс Бариш Туризм Ташімаджилік» відповідно до судового рішення,ухваленого іще 28.06.2023 року(а.с.54) 
Разом із тим,пояснення про належність коштів йому ОСОБА_14 вперше надав лише під час опитування його адвокатом 03.12.2024 року(а.с.170),тобто по сплину майже півторарічного строку після повернення авто.
Письмове пояснення від ОСОБА_1 про те,що кошти йому не належать,захисник скерував до районного суду 24.01.2025 року(а.с.210-211),а письмове пояснення ОСОБА_15 направив під час апеляційного розгляду (а.с.230-241). 
Долучення на стадії розгляду справи районним судом квитанції на ім`я ОСОБА_12 ,датованої 02.02.2023 року,не свідчить,що вилучені у автобусі приховані від митного контролю кошти належать саме йому та саме ці кошти були предметом проведеної 02.02.2023 року операції(оскільки кошти не були ідентифіковані). 

Посилання захисника на неправомірні,які він вважає, дії працівників СБУ щодо пасажирів іншого автобуса,які перетинали кордон в інший день- 21.02.2023 року та рухались автобусом іншого перевізника, не мають жодного доказового значення,оскільки не доводять обставин,що підлягають встановленню і доведенню у цій справі щодо ОСОБА_1 .

Даних про те, що ОСОБА_2 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 оскаржували дії працівників СБУ,якщо би вважали такі неправомірними, у справі немає.

Доводи захисника щодо не забезпечення районним судом права ОСОБА_1 бути присутнім під час розгляду справи є безпідставними.
Тугджу ОСОБА_10 був обізнаний щодо розгляду справи відносно нього судом,оскільки уповноважив представляти його інтереси в Першотравневому районному суді адвоката Колесника О.В.(ордер на а.с.166),оригінал договору оглянутий під час апеляційного розгляду.
Районним судом неодноразово за клопотанням захисника відкладався розгляд справи задля забезпечення йому можливості надати докази,які адвокат вважав необхідними для здійснення ефективного захисту(а.с.164,168,174,175,210) та такі докази були подані адвокатом в інтересах особи,яка притягається до відповідальності.
Тугджу Самет через свого захисника під час розгляду справи районним судом надав суду письмові пояснення по суті складеного щодо нього протоколу (а.с.210-211),однак клопотання про бажання приймати участь особисто у розгляді справи ОСОБА_2 не заявляв.
У клопотанні на а.с.210 захисник вказував,що долучення до справи письмових пояснень ОСОБА_1 забезпечить право останнього на справедливий суд(а.с.210).
Оригінали пояснень ОСОБА_1 із перекладом наявні у справі на а.с.267-271.
Отже, викладені у доповненні до апеляційної скарги доводи щодо недотримання районним судом вимог ст.526 МК України є необґрунтованими. 

За встановлених обставин, апеляційний суд вважає правильними висновки суду 1 інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення,передбаченого ст.483 ч.1 МК України,оскільки він вчинив дії, спрямовані на незаконне переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю в спеціально виготовлених сховищах(тайниках) коштів у розмірі 3 590 000 гривень.
Наведені у апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків щодо винуватості ОСОБА_1 , до яких дійшов районний суд за наслідками судового розгляду.

Вимоги захисника про направлення справи на новий судовий розгляд не можуть бути задоволені,оскільки такими повноваженнями апеляційний суд не наділений згідно закону(ч.8 ст.294 КУпАП),а призначення нового розгляду не передбачене Кодексом про адміністративні правопорушення України. 

Накладене на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу та конфіскації товару,який переміщувався із приховуванням від митного контролю,відповідає санкції ч.1 ст.483 МК України.
Разом із тим,рішення про конфіскацію транспортного засобу суперечить вимогам ст.461 МК України.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 461 МК України, за вчинення порушення митних правил може бути накладене стягнення у виді конфіскації товарів, транспортних засобів комерційного призначення - безпосередніх предметів порушення митних правил, товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю (крім транспортних засобів комерційного призначення, які використовуються виключно для перевезення пасажирів і товарів через митний кордон України за визначеними маршрутами та рейсами, що здійснюються відповідно до розкладу руху на підставі міжнародних договорів, укладених відповідно до закону)
Наявні у цій справі докази свідчать,що транспортний засіб марки «Мерседес» д. н. з. НОМЕР_2 ,який належить фірмі «ТОВ «Люкс Бариш Туризм Ташімаджилік» є пасажирським автобусом,який 28.02.2023 року здійснював перевезення пасажирів рейсом Стамбул- Київ. У вказаному автобусі,окрім водіїв,перебували 24 пасажири(а.с.22-44)
Закриваючи кримінальне провадження,слідчий вказав,що транспортний засіб не був знаряддям вчинення злочину(а.с.77-85)
Скасовуючи арешт,накладений на цей транспортний засіб,слідчий суддя в ухвалі від 28.06.2023 року зазначив,що транспортна фірма ТОВ «Люкс Бариш Туризм Ташімаджилік`займається регулярними перевезеннями пасажирів та не була обізнана із протиправними діями Тугджу Самета(а.с.54-55) 
Отже,накладення судом адміністративного стягнення у виді конфіскації транспортного засобу суперечить закону- п. 3 ч. 1 ст. 461 МК України,а тому в цій частині постанову суду необхідно скасувати,задовольнивши частково апеляційну скаргу. 
Керуючись ст.294 КУпАП, ст.529 МК України,суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника Колесника О.В. задовольнити частково.
Постанову судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 27 січня 2025 року щодо громадянина Туреччини ОСОБА_1 скасувати в частині конфіскації транспортного засобу – пасажирського автобуса марки "Мерседес", модель "TRAVEGO 17 SHD" 2012 року виробництва, VIN - НОМЕР_1 , д.н.з НОМЕР_2 .
Транспортний засіб марки "Мерседес", модель "TRAVEGO 17 SHD" 2012 року виробництва, VIN - НОМЕР_1 , д.н.з НОМЕР_2 – повернути власнику або уповноваженій ним особі.
В іншій частині постанову суду залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Чернівецького
апеляційного суду                                        О.О. Дембіцька