УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
14 січня 2025 року
м. Київ
справа № 727/5346/17
провадження № 51 - 219 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Садгірського районного суду м. Чернівці від 16 лютого 2024 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 28 серпня 2024 року,
встановив:
За вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 16 лютого 2024 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 5 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі- КК) та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією майна. 
Цим же вироком ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки; за ч. 4 ст. 185 КК - до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. 
Вирішено питання щодо процесуальних витрат та долі цивільних позовів.
Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 28 серпня 2024 року вирок місцевого суду залишено без зміни.
У касаційній скарзі захисник  порушує питання про перевірку вироку місцевого суду та ухвали апеляційного суду у касаційному порядку.
 
Перевіривши касаційну скаргу, колегія суддів вважає, що вона підлягає поверненню, виходячи з наступного.
За положеннями вимог ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України                  (далі - КПК) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.
Це правило надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
Ухвала суду апеляційної інстанції постановлена щодо ОСОБА_5 28 серпня 2024 року, тобто останнім днем звернення до суду касаційної інстанції зі скаргою є 29 листопада 2024 року.
Так, 05 грудня 2024 року захисник ОСОБА_4 подав касаційну скаргу, в якій ставить питання про перегляд вироку місцевого суду та ухвали апеляційного суду стосовно ОСОБА_5 у касаційному порядку, тобто поза межами строку на касаційне оскарження. Разом з тим, захисник не порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження.
Відповідно до вимог кримінального процесуального кодексу, касаційна скарга повертається якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу на вирок Садгірського районного суду м. Чернівці від 16 лютого 2024 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 28 серпня 2024 року стосовно ОСОБА_5 разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути захиснику ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_7                                               ОСОБА_2                                       ОСОБА_3