Головуючий І інстанції: В.О. Павлічек

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2025 р. 	Справа № 480/3980/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Катунова В.В.,
Суддів: Чалого І.С. ,  Подобайло З.Г. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 02.10.2024, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40602,  по справі № 480/3980/24
за позовом              ОСОБА_1  
до             Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області ,             Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві                    
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивачка) звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - ГУПФУ в Сумській області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (далі - ГУПФУ в м. Києві, відповідач 2), в якому просила суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві "Про відмову гр. ОСОБА_1 у переведенні на інший вид пенсії" від 10.04.2024 року №959210132911;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити нарахування (перерахунок) та виплату ОСОБА_1 пенсії за Законом України «Про державну службу» починаючи з 04.04.2024 року у розмірі 60 % від усіх сум складових заробітної плати, з урахуванням довідки від 03.04.2024 року №04-24/29 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), виданої Роменською районною державною адміністрацією Сумської області, з урахуванням раніше виплачених сум. 
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що має право на переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу". При цьому вважає, що обчислення пенсії має здійснюватись, виходячи із 60% від усіх сум складових заробітної плати, зазначених у довідці від 03.04.2024 року №04-24/29 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), виданої Роменською районною державною адміністрацією Сумської області.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 02.10.2024 по справі №480/3980/24 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.  
Позивачка, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин у справі та порушення судом норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу  задовольнити, рішення Сумського окружного адміністративного суду від 02.10.2024 у справі № 480/3980/24 скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що єдиною підставою для відмови позивачці у переведенні на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ слугувала на думку пенсійного органу "недоцільність" такого  переведення, разом з цим відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" саме пенсіонер, маючи право на різні види пенсії може самостійно обрати той, який є більш вигіднішим. Вказала, що спірним у справі є протиправність дій пенсійного органу щодо неврахування при розрахунку пенсії позивачки довідки від 03.04.2024 року №04-24/29 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), виданої Роменською районною державною адміністрацією Сумської області. Зазначила, що станом на час її звернення із заявою (04.04.2024) про переведення на пенсію держслужбовця та здійснення її перерахунку на підставі довідки про складові заробітної плати станом на 03.04.2024 року, існувала законодавча прогалина щодо можливості перерахунку пенсії особам, яким пенсія, призначена підставі статті 37 Закону № 3723-ХІІ. Отже, з урахуванням вимог статті 7 КАС, а також того, що рішенням Конституційного Суду України від 23.12.2022 № З-р/2022 встановлено неконституційність підпункту 1 пункту 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VІІІ, вважає, що суди у період чинності цієї норми, хоч ці норми й не були скасовані на момент спірних правовідносин, не можуть їх застосовувати. Вважає, що оскільки станом на час розгляду даної справи існує прогалина щодо нормативного врегулювання перерахунку пенсій, призначених відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII, а пенсійне забезпечення державних службовців, після прийняття Закону № 889-VIII, здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за аналогією положення вказаного закону застосовуються до спірних правовідносин. Тому відповідно до положень статті 45 Закону України № 1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Отже, на думку позивачки, переведення її на пенсію за Законом №3723-ХІІ та її перерахунок з урахуванням нової довідки пов`язаний з наявністю у неї права на отримання пенсії за віком на підставі ст. 37 Закону №3723-ХІІ.
Відповідачі по справі правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.
Відповідно до п. 3 ч. 1  ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Згідно із ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивачці з 20.08.2008 року було призначено пенсію за віком, відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ.  
З 01.05.2020 року позивачка отримує пенсію за віком згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, що підтверджується протоколом перерахунку пенсії від 24.04.2020 (а.с. 39).
Позивачка звернулась до пенсійного органу із заявою від 04.04.2024 року про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII, до якої було додано довідку від 03.04.2024 № 04-24/29 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), видану Роменською районною державною адміністрацією Сумської області (а.с. 7-8, 42).
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві визначено органом, уповноваженим розглянути заяву позивачи.
Рішенням від 10.04.2024 № 959210132911 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві відмовило позивачці у переведенні з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про державну службу» згідно заяви від 04.04.2024 року №1651, у зв`язку з недоцільністю (а.с. 9, 44-45).
У вказаному рішенні зазначено, що ОСОБА_1 має право переходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» із встановленням розміру пенсії, який їй був призначений до моменту переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (до 01.12.2019 року) із врахуванням індексації згідно постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 року №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», від 23 лютого 2024 р. № 185 «Про індексацію пенсій страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році». Розмір пенсії гр. ОСОБА_1 згідно Закону України «Про державну службу», обчислений у розмірі 90% від заробітку, до 01.12.2019 року становив 2481,37 грн. У разі переведення гр. ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» із встановленням індексації відповідно до постанови КМУ від 24.02.2023 року №168 та від 24.02.2023 року №168, розмір її пенсії з 04.04.2024 року становитиме 3313,86 грн.: 2233,23 грн. (2481,37*90%)* 1,197*1,0796; 99,37 грн. - доплата до мінімальної пенсійної виплати (2361,00 грн.); 28,40 грн. - доплата (бюджет 2010 року); 300,00 грн. - компенсаційна виплата 70-ти річним. Таким чином, переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» є недоцільним.
Не погодившись із вказаним рішенням пенсійного органу, позивачка звернулась до суду з цим позовом.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що якщо особа раніше отримувала пенсію відповідно до Закону №3723-XII це не позбавляє її права перейти з пенсії за віком, яку вона отримує за Законом №1058-IV на пенсію за віком в рамках дії Закону №889-VIII, проте виплата такої пенсії поновлюється у розмірі, який було встановлено до переведення на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV. Оскільки після переведення позивачки з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу», розмір її пенсії зменшиться, тому суд першої інстанції погодився з твердженням відповідача в оскаржуваному рішенні про недоцільність такого переведення.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Перевіряючи правовідносини, які виникли між позивачкою та пенсійним органом в частині права позивачки на переведення з пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу", колегія суддів враховує наступне.
Так, 01.05.2016 набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII (далі – Закон № 889-VIII), згідно з частиною другою Прикінцевих та перехідних положень якого визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ (далі – Закон № 3723-ХІІ), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Таким чином законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.
Відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Відповідно до частини першої статті 37 Закону № 3723-ХІІ, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статті 26 Закону № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини першої статті 28 Закону № 1058-IV, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
З оскаржуваного рішення встановлено, що відповідачем не заперечувалося право позивачки на перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» №889-VIII. При цьому позивачці було відмовлено у переведенні на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» №889-VIII, у зв`язку з недоцільністю такого переведення, оскільки розмір її пенсії після проведення перерахунку зменшиться, тобто відповідач відмовив у перерахунку пенсії відповідно до Закону України № 889-VIII "Про державну службу".
Як встановлено матеріалами справи, позивачці з 20.08.2008 року було призначено пенсію за віком, відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ. 
З 01.05.2020 року позивачку переведено на пенсію за віком згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV.
04.04.2024 позивачка звернулась до пенсійного органу із заявою про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII, до якої додала довідку від 03.04.2024 № 04-24/29 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), видану Роменською районною державною адміністрацією Сумської області. 
Рішенням від 10.04.2024 № 959210132911 Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві було відмовлено позивачці у переведенні з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», у зв`язку з недоцільністю, оскільки у разі переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» враховуючи 90% від заробітку станом на 01.12.2019 із встановленням індексації відповідно до постанови КМУ від 24.02.2023 року №168 та від 24.02.2024 №185, розмір її пенсії з 04.04.2024 року становитиме 3313,86 грн, що є меншим від розміру її пенсії станом на 01.04.2024, яку позивачка отримує.
Отже, в рамках розгляду даної справи, спірним є не переведення позивачки з пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу", а спірним є неврахування довідки від 03.04.2024 року №04-24/29 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), виданої Роменською районною державною адміністрацією Сумської області для перерахунку пенсії позивачки.
Вирішуючи питання щодо можливості здійснення позивачці перерахунку пенсії з урахуванням довідки  від 03.04.2024 року №04-24/29 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданої Роменською районною державною адміністрацією Сумської області,  колегія суддів зазначає таке.
Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016 визначалися Законом № 3723-ХІІ.
Частина перша статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ у редакції, чинній до 01.01.2015, передбачала, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом, відповідно, здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.
01.05.2016 року набув чинності Закон України від 10.12.2015 року №889-VIII "Про державну службу" (далі - Закон №889-VIII),  у зв`язку з чим положення попереднього Закону  № 3723-ХІІ "Про державну службу" частково втратили чинність, у тому числі норми, якими врегульовано пенсійне забезпечення державних службовців.
Статтею 90 Закону № 889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України № 1058-IV, за винятком урегулювання призначення пенсій особам, яких визначено в підпункті 1 пункту 2 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII.
Законом № 889-VIII не встановлено права на індексацію та перерахунок пенсій особам, яким пенсії призначено на підставі статті 37 Закону № 3723-ХІІ.
Отже, з дня набрання чинності Законом № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців унормовано Законом № 1058-IV як загальним законом, що регулює відносини між усіма суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.
Право на призначення пенсії на підставі статті 37 Закону № 3723-ХІІ як спеціального закону збережено для осіб, визначених у пунктах 10, 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII. Проте, цим особам не надано права на індексацію та перерахунок розміру призначених їм пенсій.
Виходячи з того, що у зв`язку з набранням чинності з 01.05.2016 Закону України «Про державну службу» № 889-VIII скасовано статтю 37-1 Закону № 3723-XII щодо порядку та умов перерахунку пенсій державним службовцям, а Законом № 889-VIII не передбачено проведення перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 3723-XII, тому відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії згідно зі статтею 37-1 Закону № 3723-XII.
Враховуючи пряму дію закону в часі, до правовідносин щодо перерахунку пенсій застосовується законодавство, чинне на час, коли здійснюється перерахунок, а не те, яке діяло на час призначення пенсії.
Отже, розміри пенсій державних службовців, призначених на підставі статті 37 Закону № 3723-ХІІ, на відміну від розмірів пенсій, призначених на підставі інших нормативних актів, не підлягають перерахуванню.
Разом з тим, варто зазначити, що пунктом 2 рішення Конституційного Суду від 23.12.2022 № 3-р/2022 також встановлено, що підпункт 1 пункту 2 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, визнаний неконституційним у зазначеному аспекті, втрачає чинність через три місяці з дня припинення чи скасування в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022 зі змінами.
Суд бере до уваги Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_2 щодо відповідності Конституції України (конституційності) підпункту 1 пункту 2 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII (щодо гарантій соціального захисту державних службовців) від 23.12.2022 № 3-р/2022 у справі № 3-132/2018 (5462/17).
Цим рішенням визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), підпункт 1 пункту 2 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII у тім, що він унеможливив перерахунок розмірів пенсій, призначених на підставі статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ зі змінами.
Конституційний Суд Україні звернув увагу на обов`язок Верховної Ради України внормувати перерахунок розмірів пенсій осіб, яким надано право на призначення пенсії на підставі статті 37 Закону № 3723-ХІІ зі змінами, з урахуванням приписів Конституції України та цього Рішення.
Таким чином, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України 23.12.2022 № 3-р/2022, правове регулювання перерахунку пенсії позивачки у майбутньому зазнає змін. Однак до врегулювання Верховною Радою України питання перерахунку пенсій, призначених на підставі ст. 37 Закону № 3723-ХІІ, підстав для такого перерахунку немає.
Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 28.02.2023 у справі №520/6418/21.
Відповідно до статті 151-2 Конституції України, рішення Конституційного Суду України є обов`язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені.
Зважаючи на те, що як на час розгляду справи в суді першої інстанції, так і на час вирішення справи судом апеляційної інстанції в Україні запроваджено та діє воєнний стан, тому вказане рішення Конституційного Суду України від 23.12.2022 № 3-р/2022 не змінює нормативно-правого регулювання спірних правовідносин та не дає підстав для висновку щодо наявності у позивачки підстав для проведення відповідачем перерахунку розміру її пенсії з врахуванням нової довідки.
Тому, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що станом на 10.04.2024 року (дата відмови у перерахунку пенсії) були відсутні підстави для здійснення позивачці перерахунку пенсії з врахуванням довідки від 03.04.2024 року №04-24/29 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданої Роменською районною державною адміністрацією Сумської області.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги позивачки не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Частиною 1 ст. 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.
Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України. 
Керуючись ст. ст.  311, 315,  316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 02.10.2024 по справі № 480/3980/24  залишити без змін  . 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Суддя-доповідач 		В.В. Катунов 	
Судді	   	І.С. Чалий    З.Г. Подобайло