УХВАЛА
14 січня 2025 року
м. Київ
 
справа № 367/6960/18
провадження № 61-17319ск24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного  суду: Осіяна О. М. (суддя - доповідач),  Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23 лютого 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 жовтня 2024 року у справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив, майно, а саме 3/5 частин житлового будинку загальною площею 68, 3 кв.м, 3 надвірними спорудами (літня кухня «Б», сарай «б», вигрібна яма № 2, 12, убиральня «З», огорожа № 5-8, ворота та хвіртка № 9) та земельну ділянку загальною площею 0,0413 га, кадастровий номер 3210900000:01:003:0122, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , поділити рівними частками між ним та відповідачем.
ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_3 помер. 
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області суду від 12 травня 2021 року до участі в справі у якості правонаступника позивача ОСОБА_3 було залучено ОСОБА_2 .
27 липня 2021 року ОСОБА_2 , було подано до суду уточнену позовну заяву, в якій просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом, після смерті її батька ОСОБА_3 , право власності на 3/10 частин житлового будинку загальною площею 68,3 кв м з надвірними спорудами (літня кухня «Б», сарай «б», вигрібна яма № 2, 12, убиральня «3», огорожа 
№ 5-8, ворота та хвіртка № 9), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,0413 га, кадастровий номер 3210900000:01:003:0122, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/10 частин житлового будинку загальною площею 68, 3 кв м з надвірними спорудами (літня кухня «Б», сарай «б», вигрібна яма № 2, 12, убиральня «З», огорожа № 5-8, ворота та хвіртка № 9), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,0413 га, кадастровий номер 3210900000:01:003:0122, яка находиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 23 лютого 2024 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного сулу від 02 жовтня 2024 року, позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя задоволено.
26 грудня 2024 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23 лютого 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 жовтня 2024 року (повний текст складено 15 листопада 2024 року), в якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Відповідно до статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Безпосередньо у касаційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивоване тим, що оскаржену постанову Київського апеляційного суду від 02 жовтня 2024 року, повний текст якої складено 15 листопада 2024 року, адвокат Петренко З. А. - Мєстєчкіна О. І. отримала - 17 грудня 2024 року, на підтвердження чого надає відповідні докази.
Відповідно до частини сьомої статті 272 ЦПК України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.
Крім того, згідно відомостей картки руху документа постанову Київського апеляційного суду від 02 жовтня 2024 року, доставлено до електронного кабінету учасників справи у підсистемі Електронний суд ЄСІКС - 27 листопада 2024 року.
Колегія суддів, проаналізувавши доводи особи, яка подає скаргу та наявні докази на підтвердження цих доводів, дійшла висновку, що пропущений строк на касаційне оскарження підлягає поновленню, оскільки касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення заявнику копії постанови Київського апеляційного суду від 02 жовтня 2024 року.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі 910/3009/18, від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19, у постановах Верховного Суду від 16 січня 2019 рок у справі 
№ 2-390/2006, від 07 квітня 2021 року у справі № 182/6808/18, від 20 травня 2021 року у справі № 339/369/18, від 20 липня 2021 року у справі № 904/4389/19, від 26 липня 2021 року у справі № 752/11785/19-ц, 
від 28 грудня 2022 року у справі № 759/7632/20, від 30 листопада 2023 року у справі № 520/8530/14-ц, що передбачають вимоги пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
Також вважає, що відсутній висновок Верховного Суду, щодо визнання права власності на майно, яке знищене внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією російської федерації, у подібних правовідносинах, що передбачають вимоги пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
Крім того заявник вказує на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суди не дослідили зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга  ОСОБА_1 подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
В прохальній частині касаційної скарги заявником викладено клопотання про зупинення дії рішення Ірпінського міського суду Київської області 
від 23 лютого 2024 року та постанови Київського апеляційного суду 
від 02 жовтня 2024 року у справі № 367/6960/18 до закінчення їх перегляду у касаційному порядку.
Згідно з частинами першою та другою статті 436 Цивільного процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку. Про зупинення виконання або зупинення дії судового рішення постановляється ухвала.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
Саме по собі подання касаційної скарги не є підставою для зупинення дії судового рішення, яке набрало законної сили.
Клопотання про зупинення дії судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, яке набрало законної сили. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або його дії, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина третя статті 12 ЦПК України).
Враховуючи, що заявником не наведено обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити дію оскаржуваних судових рішень, клопотання задоволенню не підлягає. 
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 397 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23 лютого 2024 року та постанови Київського апеляційного суду від 02 жовтня 2024 року у справі № 367/6960/18.
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
Витребувати з Ірпінського міського суду Київської області цивільну справу № 367/6960/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя.
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії рішення Ірпінського міського суду Київської області 
від 23 лютого 2024 року та постанови Київського апеляційного суду 
від 02 жовтня 2024 року у справі № 367/6960/18.
Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та додані до неї документи, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою та змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
До відзиву необхідно додати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                               О. М. Осіян
                                                                                 О. В. Білоконь
                                                                                          Н. Ю. Сакара