ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
20 січня 2025 року           справа №200/6558/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Сіваченка І.В.,
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2024 року у справі № 200/6558/24 (головуючий І інстанції Чучко В.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                           ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення № 052530003481 від 10.09.2024 щодо відмови в призначенні пенсії; 
- зобов`язати призначити пенсію з 02.09.2024 відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
В обґрунтування позову зазначив, що 02.09.2024 звернувся із заявою про призначення пенсії відповідно до ч. 3 статті 114 Закону № 1058.
Рішенням ГУ ПФУ в Одеській області від 10.09.2024 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах в зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу - 25 років. 
При цьому, у рішенні зазначено, що пільговий стаж роботи позивача за розрахунком відповідача, на підземних роботах для визначення права на пенсію незалежно від віку з урахуванням кратності становить 25 років 03 місяці 02 дні.
Рішення є протиправним.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2024 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 052530003481 від 10.09.2024 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію відповідно до частини 3 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з 02.09.2024 року.
Вирішено питання судових витрат по справі.
Не погодившись з судовим рішенням відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. 
Обґрунтування апеляційної скарги.
Обов`язковою умовою для призначення пенсії за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 є наявність 25 років стажу безпосередньо на підземних та гірничих роботах. Пільговий стаж позивача за Списком №1 складає 25 років 03 місяці 02 дні, а стаж на підземних та гірничих роботах, який дає право на призначення пенсії незалежно від віку – 23 роки 08 місяців 06 днів, що недостатньо для призначення пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058.
Також відсутні підстави для застосування роз`яснень № 8 для обчислення пільгового стажу позивача в будь-якому розрахунку, ніж 1 рік роботи за 1 рік стажу.
Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи. 
Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП “Діловодство спеціалізованого суду”.
Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).
Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему “Електронний суд” матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.
Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі “Електронний суд”.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.
Фактичні обставини справи.
ОСОБА_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27.04.2023 у справі № 200/4454/22, яке набрало законної сили 26.05.2024, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.09.2022 про призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, та прийняти відповідне рішення.
02.09.2024 позивач звернувся до Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії відповідно до ч. 3 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
За принципом екстериторіальності заява позивача була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 052530003481 від 10.09.2024 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу на підземних роботах – 25 років.
Пільговий стаж роботи за Списком № 1 становить 25 років 03 місяці 02 дні. 
Пільговий стаж професій згідно Постанови КМУ від 31.03.1994 № 202:
- (25) – 23 роки 08 місяців 06 днів;
- (20) – 07 років 04 місяці 16 днів.
Згідно пільгової довідки від 18.08.2024 № 735 та даних до спеціального стажу Індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні номери та дати наказів про проведення атестації робочих місць за умовами праці, період роботи з 06.09.2022 по 31.03.2024 зараховано як Список № 1.
Розрахунок стажу позивача за формою РС-право свідчить, що період роботи з 06.09.2022 по 31.03.2024 зарахований до пільгового стажу позивача за Списком №1.
З трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 вбачається, що позивач з 24.12.2021 року переведений гірничомонтажником підземним з повним робочим днем в шахті.
Відповідно до довідки № 735 від 19.08.2024, виданої ВП “Шахта “Капітальна”, позивач виконував гірничі роботи з видобутку вугілля підземним способом і за період з 01.01.2022 по теперішній час працює за посадою гірничомонтажник підземний, що передбачено Списком № 1 ПКМУ від 24.06.2016 № 461.
Також, позивачем надано наказ від 18.03.2019 № 03/648 пр “Про підсумки атестації підземних робочих місць за умовами праці”.
До пільгового стажу позивача за постановою № 202 не зараховано період з 06.09.2022 по 31.03.2024, оскільки згідно пільгової довідки від 18.08.2024 № 735 та даних до спеціального стажу Індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні номери та дати наказів про проведення атестації робочих місць за умовами праці. Натомість, період з 06.09.2022 по 31.03.2024 зарахований до Списку № 1.
Суд першої інстанції, задовольняючи позов позов, виходив з того, що пільговий стаж позивача за постановою № 202 становить 25 років 03 місяці 01 день (23 роки 08 місяців 06 днів+01 рік 06 місяців 26 днів), тому позивач має необхідний пільговий стаж для призначення пенсії за нормами ч. 3 ст. 114 Закону № 1058.
Оцінка суду.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, а також регулювання порядку формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначені Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-IV (далі- Закон № 1058).
На підставі частини третьої статті 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах - робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. (…)
За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. (…)
Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. 
До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.
Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202, із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 № 341.
Розділ I вказаного Списку включає підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).
Відповідно до розд. І-ІІІ Постанови № 202 професії: підземного гірника очисного забою, гірничомонтажника, помічника командира та командира гірничорятувальної частини віднесено до професій, які дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних роботах.
На підставі частини п`ятої статті 114 Закону № 1058 у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
Отже, для отримання позивачем права на пенсію незалежно від віку відповідно до ч.3 ст.114 Закону № 1058 необхідна наявність стажу роботи повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля не менше 25 років на посаді, яка визначена списком робіт і професій, затвердженим КМУ (Список №202), що дає право на пенсію незалежно від віку, або мати стаж роботи провідної професії, не менше 20 років.
Статтею 62 Закону № 1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637).
На підставі пунктів 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Згідно з пунктом 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Таким чином надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації, з метою визначення права на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, необхідне лише у двох випадках: 
-відсутність трудової книжки;
-відсутність необхідних записів в трудовій книжці.
Трудова книжка позивача серії НОМЕР_1 свідчить, що з 24.12.2021 позивач переведений гірничомонтажником підземним з повним робочим днем в шахті.
Матеріали справи свідчать, що до пільгового стажу позивача за постановою № 202 не зараховано період з 06.09.2022 по 31.03.2024, оскільки згідно пільгової довідки від 18.08.2024 № 735 та даних до спеціального стажу Індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні номери та дати наказів про проведення атестації робочих місць за умовами праці. Період з 06.09.2022 по 31.03.2024 зарахований до Списку № 1.
Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах. 
Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. 
Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації. 
Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.
Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
У пункті 4.2 Порядку застосування списків зазначено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. 
Отже, своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах. 
Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.
Наказом від 18.03.2019 № 03/648 пр “Про підсумки атестації підземних робочих місць за умовами праці” підтверджено проведення атестації професії позивача.
Таким чином стаж роботи позивача з 06.09.2022 по 31.03.2024 повинен бути включений до пільгового стажу за постановою № 202.
Щодо посилання відповідача на відсутність в довідках номерів та дат наказів про проведення атестації робочих місць за умовами праці, суд зазначає, що наказом від 18.03.2019 № 03/648 пр “Про підсумки атестації підземних робочих місць за умовами праці” підтверджено проведення атестації професії позивача за спірний період.
При цьому, формальні недоліки в оформленні довідок (відсутність номерів та дат наказів про атестацію), не можуть слугувати підставою для позбавлення позивача його права на зарахування відповідних періодів роботи до відповідного пільгового стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах (в певних умовах), а не формальне дотримання вимог до оформлення довідки. 
Обов`язок щодо видачі довідок покладається на підприємство, на якому працював робітник.
Позивач як особа, на яку не покладено обов`язків щодо оформлення і видачі таких довідок, не може нести відповідальність за неправильність, неточність або неповноту внесених до них відомостей, а тому недоліки в оформленні довідки не можуть бути підставою для незарахування до пільгового стажу певних періодів роботи і, як наслідок, для обмеження права позивача на пенсійне забезпечення.
Відповідачем в рішенні про відмову в призначенні пенсії визначено пільговий стаж позивача за Списком № 1 - 25 років 03 місяці 02 дні. 
Пільговий стаж згідно Постанови № 202: - (25) – 23 роки 08 місяців 06 днів; - (20) – 07 років 04 місяці 16 днів.
Стаж роботи з 06.09.2022 по 31.03.2024, який повинен бути включений до стажу за постановою № 202 становить 01 рік 06 місяців 26 днів.
Отже, пільговий стаж за постановою № 202 становить всього 25 років 03 місяці 01 день (23 роки 08 місяців 06 днів+01 рік 06 місяців 26 днів), що свідчить про наявність у позивача необхідного пільгового стажу для призначення пенсії за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Як визначено пунктами 3 та 8 частини шостої статі 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, а також типові справи.
Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Таким чином зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                               ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2024 року у справі № 200/6558/24 – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2024 року у справі № 200/6558/24 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 20 січня 2025 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 20 січня 2025 року.

Головуючий суддя                                                            І.Д. Компанієць

Судді                                                                                А.В. Гайдар

                                                                                              І.В. Сіваченко