ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 546/636/24  Номер провадження 33/814/210/25	Головуючий у 1-й інстанції Лівер І. В.  Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі:
судді Пікуля В.П.,
з секретарем судового засідання Філоненко О.В.,

за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – адвоката Рвачова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника – адвоката Рвачова Олексія Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 ,

на постанову судді Решетилівського районного суду Полтавської області від 15 листопада 2024 року про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП 

стосовно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Зміст оскаржуваної постанови 
Постановою судді Решетилівського районного суду Полтавської області від 15 листопада 2024 року 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , визнано виною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік і стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді, 30 квітня 2024 року о 01:06 год в м. Решетилівка, вул. Полтавська, 139, ОСОБА_1 керувала автомобілем ЗАЗ TF-698 к, державний номерний знак НОМЕР_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. 
Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора Drager 6810, результат – 2,02‰, тест № 703.
Своїми діями ОСОБА_1 порушила пункт 2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР України), вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.
Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення
Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Із постановою судді не погодився захисник – адвокат Рвачов О.О., який діє в ОСОБА_1 , який в апеляційній скарзі просить постанову судді Решетилівського районного суду Полтавської області від 15 листопада 2024 року у справі про адміністративне правопорушення № 546/636/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення № 546/636/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, закрити. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що працівники поліції порушили вимог Інструкції та не доставили ОСОБА_1 до медичного закладу для проведення повторного огляду.
Також вказує, що суд допустив помилку при постановленні судового рішення, оскільки застосував до ОСОБА_1 додаткове стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, а у останньої його немає.
Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції
В судовому засіданні в режимі відеоконференції захисник – адвокат Рвачов О.О. апеляційну скаргу підтримав та просив скасувати постанову суду.
ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду у справі в судове засідання не з`явилася. 
Мотиви суду
Диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У статті 280 КУпАП зазначено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту статті 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
У пункті 2.9 а ПДР України вказано, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно з пункту 6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі -спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У пункті 7 розділу ІІ Інструкції зазначено, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 ‰ алкоголю в крові.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Так, суд першої інстанції правильно вказав, що вина  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 654884 від 30 квітня 2024 року; 
- тестуванням на алкоголь від 30 квітня 2024 року, тест № 703 результат тесту: 2,02‰; 
- даними Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;
- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 462022 від 30 квітня 2024 року;
- даними відеозаписів.
Надавши оцінку доказам у справі, суддя суду першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а посилання апеляційної скарги щодо відсутності в діях останньої складу адміністративного правопорушення не підтверджується матеріалами справи. 
Щодо доводів апеляційної скарги
Твердження скаржника, що ОСОБА_1 не погодилася з результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, оскільки відмовилася від підписання протоколу не заслуговують на увагу.
З переглянутого відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 о 01:17 год погоджується на пропозицію працівників поліції пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомого газоаналізатору. Отримавши позитивний результат особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не вказує, що заперечує своє перебування в стані сп`яніння. А коли працівник поліції стверджує, що її результат в десять разів перевищує допустиму норму - киває і не зазначає, що необхідно проїхати до медичного закладу для перевірки результату. 
При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу, що о 01:13 год працівник поліції повно та доступно інформує ОСОБА_1 про порядок проходження огляду та можливості його пройти як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі.
Також, не ґрунтуються на нормах чинного законодавства доводи апеляційної скарги про помилковість застосування додаткового покарання до ОСОБА_1 , оскільки остання не має посвідчення водія.
За частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено покарання у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Тобто, застосування покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами основним та обов`язковим, а не додатковим видом покарання. 
Крім того, як зазначила Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі - ОП ККС ВС) у постанові від 04 вересня 2023 року у справі №702/301/20, особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК України, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.
Також ОП ККС ВС у вказаній постанові зазначила, що підхід щодо неможливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання.
Незважаючи на те, що у вказаній постанові йдеться про покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами за вчинення особою кримінальних правопорушень, передбачених статтями 286, 286-1 КК України але правовий висновок, наведений у ній, підлягає застосуванню і у справах про адміністративні правопорушення при вирішенні питання про можливість застосування адміністративного стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки незалежно від виду правопорушення, чи то воно є кримінальним, чи то адміністративним, у будь-якому разі, йдеться про той самий захід примусу, а саме про позбавлення права керувати транспортними засобами, у зв`язку з вчиненням правопорушення, а також, у будь-якому разі, має бути дотримана засада справедливості та принцип рівності всіх перед законом при застосуванні цього заходу примусу.
Висновки суду
Жодних об`єктивних даних, які б спростовували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбачених частиною 1 статті 130 КУпАП, матеріали справи не містять і під час апеляційного перегляду не встановлено.
Відповідно до положень частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Враховуючи викладене, висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1  у вчиненні адміністративних правопорушень та кваліфікація її дій за частиною 1 статті 130 КУпАП є правильною та обґрунтованою. 
Стягнення накладене у відповідності з вимогами статей 33, 36 КУпАП, у межах, установлених цим Кодексом.
Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам статті 283 КУпАП. Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови суду не встановлено.
Відповідно до пункту 1 частини 8 статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника – адвоката Рвачова Олексія Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову судді Решетилівського районного суду Полтавської області від 15 листопада 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського 
апеляційного суду                                                         В.П. Пікуль