УХВАЛА
 
11 березня 2025 року 
 
м. Київ
 
справа № 759/12191/24
провадження № 61-2650ск25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,
 
вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 січня 2025 року про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 17 червня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_3 про забезпечення позову до пред`явлення позову,
 
ВСТАНОВИВ:
У червні 2024 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову.
Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 17 червня 2024 року заяву ОСОБА_3 задоволено частково. Накладено арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , заборонено органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, вчиняти будь-які реєстраційні дії відносно квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та заборонено будь-яким особам вживати будь-які дії з виселення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вселення та реєстрації місця проживання інших осіб. В іншій частині заяви відмовлено.
ОСОБА_1 , який не бере участі у справі, оскаржив ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 17 червня 2024 року.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що єдиним власником квартири є ОСОБА_5 , а ОСОБА_1 є іпотекодержателем квартири, де ОСОБА_6 є іпотекодавцем. Таким чином, квартира перебуває в іпотеці. Отже, вказана ухвала прямо впливає на права та обов`язки іпотекодержателя квартири. Крім того вказував, що задовольняючи заяву, суттєво обмежуючи і порушуючи права іпотекодержателя, суд не навів жодного виду зустрічного забезпечення, що могло збалансувати права та обов`язки сторін, гарантувати відшкодування збитків для власника майна та/або іпотекодержателя.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 липня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 17 червня 2024 року.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 січня 2025 року закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 17 червня 2024 року.
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 17 червня 2024 року не вирішувалося питання про права, інтереси та обов`язки ОСОБА_1 , що згідно з пунктом 3 частини першої статті 362 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) є підставою для закриття апеляційного провадження.
У лютому 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 січня 2025 року, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та направити справу до апеляційного суду.
Безпосередньо у касаційній скарзі викладає клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 22 січня 2025 року, яке обґрунтовує тим, що з повним текстом оскаржуваної ухвали ознайомився у день її публікації в Єдиному державному реєстрі судових рішень - 25 січня 2025 року.
Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. 
 
Перевіривши доводи клопотання заявника про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та надані ним докази, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки наведені заявником доводи свідчать про наявність поважних причин пропуску строку на оскарження, що є підставою для поновлення строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 21 січня 2025 року.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. Зокрема, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Касаційна скарга обґрунтована тим, що апеляційний суд дійшов помилкового висновку про те, що оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції про забезпечення позову порушено права ОСОБА_1 , як іпотекодержателя квартири, на яку накладено арешт.
Враховуючи, що судом не встановлено підстав для залишення касаційної скарги без руху, відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, зважаючи на те, що доводи касаційної скарги містять посилання на передбачені законом підстави касаційного оскарження судового рішення, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження з підстав, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, та витребування виділених матеріалів указаної вище справи.
 
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
 
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 22 січня 2025 року.
 
Відкрити касаційне провадження у справі за заявою ОСОБА_3 про забезпечення позову до пред`явлення позову, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 січня 2025 року про закриття апеляційного провадження. 
 
Витребувати зі Святошинського районного суду міста Києва виділені матеріали справи № 759/12191/24.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:          	І. Ю. Гулейков                                                  Р. А. Лідовець     Д. Д. Луспеник