УХВАЛА
 
06 березня 2025 року
м. Київ
справа № 211/6036/19
провадження № 61-2367ск25
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулька Б. І. розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 серпня 2024 року 
та постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 січня 2025 року у справі 
за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» 
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором; зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяна Леонідівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, 
про захист прав споживачів, відшкодування майнової та моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 серпня 2024 року позов Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (далі- АТ «ПУМБ») задоволено частково. 
Стягнуто із  ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором від 06 червня 2016 року № 85018460650 у розмірі 18 486,63 грн, 
з яких: 18 479,58 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 
07,05 грн- сума заборгованості по відсоткам.
У задоволенні решти позовних вимог АТ «ПУМБ» відмовлено. 
У задоволенні зустрічного позову  ОСОБА_1 відмовлено. 
Вирішено питання розподілу судових витрат. 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 22 січня 2025 року апеляційну 
скаргу  ОСОБА_1  залишено без задоволення. Рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 серпня 2024 року залишено без змін.
24 лютого 2025 року до Верховного Суду через систему «Електронний суд» 
ОСОБА_1 подано касаційну скаргу, в якій просить рішення суду першої 
та постанову суду апеляційної інстанцій скасувати, справу направити на новий 
розгляд до суду першої інстанції.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних 
справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
1. Касаційна скарга ОСОБА_1 надійшла до Верховного Суду з пропуском строку 
на касаційне оскарження судових рішень.
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку 
на касаційне оскарження.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу
У касаційній скарзі заявником порушено клопотання про поновлення строку 
на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що строк пропущено 
з поважних причин, оскільки повний текст постанови Дніпровського апеляційного суду від 22 січня 2025 рокуотримано засобами електронного зв`язку 24 січня 2025 року, 
що підтверджено доказами.
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження судових рішень заявником пропущено з поважних причин, вважаю за можливе його поновити.
2. Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, 
є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував 
норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьоюстатті 411 цього Кодексу.
У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
Касаційна скарга  ОСОБА_1  не відповідає зазначеним вище вимогам закону. 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої 
статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного 
Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваних судових рішеннях.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої 
статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування 
необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права 
у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У випадку визначення заявником підставою касаційного оскарження судових 
рішень пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України, касаційна скарга має 
містити вказівку на норму права, щодо якої відсутній висновок, та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовної практики щодо цієї норми 
для правильного вирішення справи.
Таким чином, оскаржуючи судові рішення, зазначені у пункті 1 частини першої 
статті 389 ЦПК України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням 
на відповідний пункт (пункти) частини другої статті 389 ЦПК України, як на підставу для касаційного оскарження судових рішень.
Також, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.
У частині шостій статті 43 ЦПК України зазначено, що процесуальні документи 
в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Пунктом 29 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, передбачено, 
що у разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов`язаний 
у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.
Відповідно до частини сьомої статті 43 ЦПК України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом 
з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.
Касаційна скарга  ОСОБА_1  була сформована у системі «Електронний суд», 
однак доказів надсилання листом з описом вкладення всім учасникам справи копії 
цієї касаційної скарги, заявником не надано, зокрема Харі Н. С .
За таких обставин,  ОСОБА_1  необхідно надіслати до суду касаційної інстанції уточнену редакцію касаційної скарги із зазначенням обов`язкових підстав для такого оскарження з урахуванням вищенаведеного та необхідно надати до суду докази надсилання листом з описом вкладення копії уточненої касаційної скарги і доданих 
до неї матеріалів всім учасникам справи, у порядку частини сьомої статті 43 ЦПК України.
3. Також подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної 
інстанції до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України 
до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору 
у встановлених порядку та розмірі.
Відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист 
прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, 
що пов`язані з порушенням їх прав. Отже  ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору за подання касаційної скарги на судові рішення, якими вирішено зустрічний позов.
Як убачається із змісту касаційної скарги, ОСОБА_1 не погоджуються 
із судовими рішеннями, які ухвалені також за наслідками розгляду первісного 
позову АТ «ПУМБ» про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
тому у заявленому позові виступає не як споживач, а отже, підстави для звільнення заявника від сплати судового збору за подання касаційної скарги на судові рішення, якими вирішено первісний позов, відсутні.
При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (частина третя статті 4 Закону України «Про судовий збір»).
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
Станом на 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 1 921,00 грн. 
У підпункті 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру (стягнення заборгованості), яка подана юридичною особою, ставка судового збору становить 
1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму 
для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму 
для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України 
«Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви 
про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору 
становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви 
в розмірі оспорюваної суми, таким чином (1 921,00 грн*200%*0,8 = 3 073,60 грн).
Отже, ураховуючи характер спору заявникові необхідно сплатити судовий збір 
за подання касаційної скарги у розмірі 3 073,60 грн.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду
у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК
у Печерському районі, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.
На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати 
докази про сплату судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, 
а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу. 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Клопотання  ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.
Поновити  ОСОБА_1 строк на касаційне оскарженнярішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 
від 12 серпня 2024 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 22 січня 2025 року. 
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Довгинцівського 
районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 серпня 
2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 січня 2025 року залишити без руху.
Надати  ОСОБА_1  для усунення недоліків касаційної скарги 
строк тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                         Б. І. Гулько