УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №279/4472/24 Головуючий у 1-й інст. Буткевич М. І. 
Номер провадження №33/4805/1439/24
Категорія ст. 124 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2024 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника – адвоката Стрельнік А.Ю., потерпілого ОСОБА_2 , адвоката Потопальського М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 23 вересня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ст. 124 КУпАП, 
ВСТАНОВИВ:
Постановою судді Житомирського районного суду Житомирської області від 23 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
Згідно постанови суду, 06 липня 2024 року о 09 годині 15 хвилин на перехресті доріг вул. Франка та вул. Грушевського м. Коростишів Житомирської області ОСОБА_1 , рухаючись на заборонений сигнал автомобілем марки «Fiat», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », в порушення пункту 8.7.3 е) Правил дорожнього руху (ПДР), не надав перевагу у русі автомобілю марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », який рухався на дозвільний сигнал світлофора. У результаті ДТП транспортні засоби механічно пошкоджено. Водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 8.7.3 е) ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження відносно нього за відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд не дав належної і об`єктивної оцінки фактичним обставинам справи та наявним доказам, внаслідок чого ухвалив постанову з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема вказує, що при дослідженні відео моменту ДТП та поданої діаграми вбачається, що водій автомобіля «Fiat» ОСОБА_1 виїхав на перехрестя на жовтий сигнал світлофора та завершував маневр переїзду перехрестя, в той час коли водію автомобіля «Skoda Octavia» ОСОБА_2 увімкнувся червоно-жовтий сигнал світлофора і в цей момент останній скоріш за все продовжив рух або розпочав рух не дочекавшись зеленого сигналу світлофору та допустив зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_1 .. Тобто, якби водій «Skoda Octavia» дотримався вимог ПДР, то його автомобіль не встиг набрати таку швидкість, щоб доїхати до середини перехрестя та відкинути автомобіль «Fiat» на відстань 46,2 м. Крім того, зміст протоколу та схема ДТП суперечать один одному в розрізі кваліфікації пункту ПДР, зокрема, в протоколі відображено п. 8.7.3.е, а в схемі ДТП п. 8.7. та не відображає саме механізму ДТП. Матеріали справи не містять постанови відносно ОСОБА_1 за проїзд на червоний сигнал світлофору. Пояснення, які повинні писати водії транспортних засобів власноруч, були написані можливо працівниками патрульної поліції, як вбачається на відео автомобіль «Fiat» відкинуло, а сам водій ОСОБА_1 міг перебувати в шоковому стані, оформлення матеріалів відбувалося більше 1,5 годин, що можливо дає змогу припустити на наявний тиск на водія «Fiat». Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення та схема місця ДТП складені без дотримання норм КУпАП, Порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, зокрема, схема ДТП не відображає звідки та куди рухались транспортні засоби, де саме сталося зіткнення автомобілів «Skoda Octavia» та «Fiat», відсутня дорожня розмітка, таким чином не можливо встановити причинно-наслідковий зв`язок дії якого саме водія стали наслідком ДТП. Вважає, що саме дії водія ОСОБА_2 лежать в причинно-наслідковому зв`язку як підстава ДТП, а працівники патрульної поліції, будучи його підлеглими просто намагалися приховати вину керівництва. Крім цього, судове засідання, в якому було визнано винним ОСОБА_1 , відбулося 17.09.2024, але саме судове рішення датоване 23.09.2024, тобто суд провів, ще одне судове засідання самостійно без сторін, що є грубим порушенням.
Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт посилається на те, що апеляційна скарга подана в строки на оскарження, але постановою Житомирського апеляційного суду від 11.10.2024 апеляційна скарга повернута, у зв`язку з не долученням адвокатом Стрельнік А.Ю. до апеляційної скарги документів (витягу з договору), які посвідчують її повноваження як захисника на надання правової допомоги ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції (а.с. 137). ОСОБА_1 15.10.2024 подано повторно апеляційну скаргу.
Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення учасників справи, які з`явилися у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 760079 від 06.07.2024, 06 липня 2024 року о 09 годині 15 хвилин на перехресті доріг вул. Франка та вул. Грушевського м. Коростишів Житомирської області водій транспортного засобу «Fiat», реєстраційний номер « НОМЕР_1 » ОСОБА_1 , рухаючись на заборонений сигнал світлофора не надав перевагу у русі транспортному засобу «Skoda Octavia», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », який рухався на дозволений сигнал світлофора. У результаті чого сталося зіткнення, у наслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, травмованих немає. Водій ОСОБА_1 порушив пункт 8.7.3 е) ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. 
        Вказаний протокол складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, а тому доводи скарги в цій частині не знайшли свого підтвердження.
В своїх поясненнях у суді першої інстанції водій ОСОБА_1 стверджував, що коли наближався до перехрестя, його засліпило сонце – він не бачив на який сигнал світлофора виїхав на перехресті. Автомобіль Шкода перед ним з`явився раптово. Вину у вчиненні правопорушень не визнав.
Водій іншого автомобіля ОСОБА_2 пояснив, що керував автомобілем Шкода, зупинившись перед перехрестям на червоний колір світлофора. Дочекавшись, коли засвітився зелений колір світлофора, він почав рух. На перехресті, повертаючи ліворуч, призупинився, так як зі сторони вул. І.Франка йшли пішоходи, в цей час відчув удар в праву передню частину автомобіля. Аналогічні пояснення надав на місці ДТП (а.с. 5).
В матеріалах справи містяться: письмові пояснення водіїв (а.с. 5, 6),  схема місця ДТП (а.с. 7), на якій відображено розташування транспортних засобів на проїзній частині дороги після зіткнення, а саме на регульованому пішохідному переході (зебра), перед та після якого нанесена дорожня розмітка, регульований світлофор, дорожнє покриття сухе, чисте, без пошкоджень. Автомобіль «Fiat» розміщений на зустрічній смузі руху під кутом руху в напрямку вул. Івана Франка, а автомобіль «Skoda Octavia» – розміщений ближче до середини дороги. Крім того, в схемі вказані пошкодження транспортних засобів, а саме у автомобіля «Skoda Octavia» – з правого боку з переду: права фара, капот, бампер, противотуманна фара, ліве крило, підсилювач бамперу, а у автомобіля «Fiat» – ліва сторона між дверцятами та заднім крилом, фототаблиці із місця пригоди (а.с. 12, 13), інформація Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області (а.с. 103-109) щодо отримання запису з камери відеоспостереження, розташованої на перехресті вул.Франка та вул.Грушевської у м.Коростень в період часу з 8:45 до 09:20 06.07.2024, з якої вбачається рух пішоходів розпочинається о 09:01:58 та в цей же час розпочинається рух автомобіля «Skoda». Рух автомобіля «Fiat» продовжується, а автомобіль який їде поблизу автомобіля «Fiat» повністю зупиняє рух о 09:02:02. Удар відбувся о 09:02:03, відеозапис з місця пригоди (а.с. 116), відповідно до якого, ОСОБА_1 надав пояснення, що їхав з Житомира на Овруч, чи …. чи не побачив, що поїхав на червоний сигнал світлофора, коли був на перехресті, тільки тоді побачив, а тому не встиг загальмувати. 
Проаналізувавши вищевказані докази, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що виразилося у порушення ним п. 8.7.3 е) ПДР України. 
У відповідності до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.
При оцінці доказів суд реалізує стандарт більшої переконливості, при якому цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Покладений на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність передбачає, що висновки суду можуть будуватися на умовиводах про те, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.
Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду було дотримано у достатньому обсязі і висновок суду про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, підтверджується зібраними по справі доказами. Висновки, які викладені в постанові суду, ґрунтуються на належних та допустимих доказах. 
Так, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.
Зазначена норма є бланкетною і при встановленні винуватості особи необхідно встановити пункт ПДР України, який порушено водієм і який, окрім того, перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із останнім.
Характеризуючою ознакою дорожньо-транспортної пригоди є те, що при зіткненні двох або більше транспортних засобів, порушення ПДР України може бути допущено усіма його учасниками, але у причинно-наслідковому зв`язку із пригодою можуть бути порушення одного із водіїв.
Причинно-наслідковий зв`язок між пригодою та порушенням ПДР України встановлюється у кожному конкретному випадку на підставі повного і всебічного дослідження доказів зібраних працівниками поліції та наданих учасниками.
Тобто тільки ті порушення ПДР, які є причиною настання цих наслідків, а отже перебувають із ними у причинному зв`язку.
Свій висновок суд належним чином обґрунтував порушенням водієм ОСОБА_1 вимог п. 8.7.3 е) ПДР України (червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух), що знаходиться у причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки та стало причиною виникнення даної ДТП з посиланням на схему місця ДТП, фото та відеоматеріали, пояснення учасників ДТП, з аналізу яких дійшов обґрунтованого висновку та надав правильну оцінку діям обох водіїв та вважав, що дії ОСОБА_1 знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.
Із долучених до протоколу про адміністративне правопорушення письмових пояснень   ОСОБА_1  (а.с. 6)  вбачається, що він здійснив рух на перехресті на червоний сигнал світлофора, що призвело до ДТП. 
Після перегляду справи в апеляційному порядку, суд вважає, що автомобіль «Fiat»,за кермом якого перебував водій ОСОБА_1 , наближається до перехрестя вул. Франка та вул. Грушевського, при цьому водій автомобіля «Fiat» не зменшує швидкість і не вживає заходів щодо повної зупинки автомобілю, не забезпечує безпеки дорожнього руху та продовжує рух на заборонений сигнал світлофору «червоний», виїжджає на перехрестя, де і відбувається зіткнення з автомобілем «Skoda Octavia», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », який рухається на «зелений» сигнал світлофору. Зазначений висновок підтверджується письмовими показаннями учасників ДТП та відеозаписом обставин пригоди.
При цьому, ОСОБА_1 ніяким чином не спростував висновку, що він почав перетинати перехрестя на забороняючий червоний сигнал світлофора. 
В той же час, покликання апелянта на те, що в протоколі відображено п. 8.7.3.е, а в схемі ДТП п. 8.7. та не відображає саме механізму ДТП, не є тією обставиною, що вливає на суть вчиненого правопорушення та його кваліфікацію. 
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що водій ОСОБА_1 міг перебувати в шоковому стані, оформлення матеріалів відбувалося більше 1,5 годин, що можливо дає змогу припустити на наявний тиск на водія «Fiat», не мають жодного підґрунтя та спростовуються сукупністю інших доказів, а тому апеляційним судом відхиляються.
Покликання ОСОБА_1 на ту обставину, що перед виїздом на стоп лінію був жовтий колір світлофора і він діяв в межах ПДР, не заслуговують на увагу, оскільки є власним тлумаченням обстановки, яка склалася, та не узгоджуються з іншими доказам, на які вірно посилається суд першої інстанції в оскаржуваній постанові, зокрема, що ПДР України забороняю рух транспортних засобів на жовтий сигнал світлофора.
Щодо доводів скарги відносно того, що матеріали справи не містять постанови відносно ОСОБА_1 за проїзд на червоний сигнал світлофору, апеляційний суд зазначає, що ст. 124 КУпАП охоплює будь-які порушення, які потягнули наслідки з понесенням збитків, а складання окремої постанови за ст. 122 КУпАП за порушення цього ж пункту ПДР, що і за ст. 124 КУпАП, не потребує, оскільки це буде подвійне притягнення керманича за одне і те саме правопорушення.
Скаржником не спростовано належними та допустимими доказами, що висновки суду першої інстанції є помилковими, а апеляційним судом такі обставини не встановлено. 
Щодо доводів апеляційної скарги про ухвалення судового рішення іншою датою, ніж дата судового засідання, в якому ОСОБА_1 було визнано винним, то це не є підставою для скасування правильної по суті постанови суду, оскільки помилка у даті може бути виправлена судом першої інстанції самостійно.
З огляду на викладене, враховуючи достатність матеріалів, які надають можливість з усією повнотою встановити  дійсні обставини ДТП, суддя місцевого суду повно та всебічно з`ясував обставини, які призвели до дорожньої аварії, надав їм об`єктивну оцінку та прийшов до правильного висновку про наявність в діях   ОСОБА_1 порушень п. 8.7.3 «г» Правил дорожнього руху, тобто причинно-наслідковому зв`язку із її діями та дорожньо-транспортною пригодою.  
Додаткових об`єктивних доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції або свідчили б  про порушення норм КУпАП при прийнятті рішення суддею, а також відповідних додаткових доказів в апеляційній скарзі не наведено і до апеляційного суду не надано. Досліджені судом докази є достатніми для висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
За таких обставин, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається, як і підстав для скасування чи зміни постанови судді місцевого суду.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд
ПОСТАНОВИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Житомирського районного суду Житомирської області від 23 вересня 2024 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Житомирського районного суду Житомирської області від 23 вересня 2024 року без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь